Справа № 214/2015/21
1-кс/214/307/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.03.2021 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 120 200 4 за ст.194 КК України. Відповідно до якої останній просить суд: визнати протиправними дії слідчого ВП №4 КРУП ГУНП ОСОБА_4 , які полягають у складанні постанови від 30.03.2021 року про закриття кримінального провадження № 120 200 4; скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 120 200 4; зобов`язати слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області скласти постанову про поновлення досудового розслідування кримінального провадження №120 200 4.

Як вказує заявник ОСОБА_3 у провадженні ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувалиь матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 200 4 від 31.12.2020 року за ст.194 КК України.

30.03.2021 року у кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження №120 200 4 за ч.1 п.2 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, в зв`язку з чим заявник звернувся з даною скаргою до слідчого судді.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали додані до скарги, дослівши матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність, яка у свою чергу, відповідно до ч.1 ст.26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, згідно витягу з кримінального провадження №120 200 4 від 31.12.2020 року, за заявою ОСОБА_3 внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за ст.194 КК України.

Постановою слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 30.03.2021 року кримінальне провадження №120 200 4 від 31.12.2020 року за ст. 194 КК України закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Однак слідчий, приймаючи рішення про закриття вказаного кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без повної і всебічної перевірки обставин, на які вказував скаржник ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення, яка знаходиться у вказаному кримінальному провадженні, та за відсутності законних на те підстав.

Як слідує зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, мотивуючи своє рішення, слідчим не дано оцінку всім отриманим доказам та проведеним слідчим діям, вони не співставленні із обставинами про скоєний злочин, на які посилався в своїй заяві заявник ОСОБА_3 що порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою і відповідати на всі поставлені заявником питання, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлять його закриття. В зв`язку з чим, оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №120 200 4 від 30.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України, слідчим не були дотримані вимоги щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПКУ кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1)встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2)встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3)не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4)набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5)помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6)існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закритя кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7)потерпілий, а у випадках передбачених КПКУ, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8)стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Закриття кримінального провадження можливе лише за наявності хоча б однієї з підстав, вичерпний перелік яких міститься в законі. Ці підстави можна поділити на дві групи: 1) реабілітуючі й 2) нереабілітуючі.

Реабілітуючими є обставини, за якими особа визнається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, відновлюється її репутація, гідність, а також тягне за собою відшкодування (компенсацію) шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (ст. 130 КПК).

Такими реабілітуючими підставами визнаються:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення (така обставина повинна застосовуватися у випадках, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб (самогубство, нещасні випадки на підприємствах);

2) встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення (для закінчення провадження застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення. Ця обставина виявляється: якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме).

Разом з тим слідчий встановиши, що вартість пошкодженого майна потерпілого ОСОБА_3 не достатня для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності помилково закрив кримінальне провадження за відсутністю його події, хоча за таких обставин мав його закрити за відсутністю складу злочину.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що досудове розслідування проведено неповно, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження не можна визнати законною і обґрунтованою.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 30 березня 2021 року не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, є невмотивованою, а тому рішення слідчого про його закриття є передчасним і підлягає скасуванню.

У частині вимог скарги про визнання бездіяльності слідчого, вважаю за необхідне відмовити, оскільки ч. 2 ст. 307 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді постановлених за результатами розгляду на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

Стосовно вимоги заявника та зобо`вязання слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про поновлення досудового розслідування кримінального провадження №120 200 4, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, в зв`язку з чим, слідчий суддя не може зобов`язати слідчого виконати всі слідчі дії, згідно переліку, які зазначені в клопотанні потерпілого, тому в цій частині клопотання потерпілого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 25, 110, 303, 304, 309, 307, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.03.2021 про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.03.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001669 за відсутністю події кримінального правопорушення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 червня 2021 року

Слідчий суддя ОСОБА_1