ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1004/21 Справа № 202/1977/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, у кримінальному провадженні № 0000067, за ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 10 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відповідає вимогам статтей 276-278 КПК України,При цьому, слідчий суддя зазначив, що підозра вручена у спосіб передбачений КПК України, а саме члену сім`ї ОСОБА_7 - діду ОСОБА_8 . Крім цього, слідчий суддя встановив, що досудове розслідування проводиться слідчим та прокурором, які входять до групи на час вручення підозри стосовно ОСОБА_7 .. Також, слідчий суддя зазначив про необгрунтованість доводів захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за ч.1 ст. 115 КК України, так як дане питання не вирішується на даній стадії кримінального провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як повідомлення про підозру не ґрунтується на належних та допустимих доказах, не містить відомості, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до події злочину, а також те, що злочин було вчинено саме за тих обставин, які викладено в повідомленні про підозру, зважаючи на фото надані стороною захисту з місця події. При цьому, показання ОСОБА_9 не можуть бути доказом, так як остання не може бути свідком в розумінні ст. 65 КПК України, оскільки згідно її показів, вона не перебувала на місці події та їй не можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час даного кримінального провадження. Захисник зазначає, що у витягу з ЄРДР не має інформації щодо повідомлення про підозру, а також підозра була вручена з порушенням, так як слідчий суддя не з`ясував чи перебуває у родинних відносинах ОСОБА_7 з ОСОБА_8 .
В апеляційному суді захисник ОСОБА_6 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Відповідно до ст.405 КПК України, прокурор був повідомлений належним чином, клопотань про поважні причини не прибуття або перенесення судового засідання до його початку апеляційним судом не отримано, що не перешкоджає перегляду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги на повідомлення про підозру, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_10 , апеляційний суд вважає правильними.
Так, відповідно до матеріалів скарги СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 07 березня 2021 року, за ч.1 ст.115 КК України, в якому ОСОБА_10 07 березня 2021 року повідомлено про підозру. (а.с.18-21)
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як видно з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_10 07 березня 2021 року, вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (а.с. 18-21).
Посилання захисника на те, що в повідомленні про підозру зазначено не вірні обставини, які не підтверджуються доказами, колегія суддів вважає непереконливими, з огляду на те, що на даному етапі провадження слідчим суддею не можуть бути вирішені ті питання, вирішення яких здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема також, слідчим суддею не можуть бути оцінені докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Необгрунтованими також є доводи захисника про те, що повідомлення про підозру вручено з порушенням, оскільки дані обставини перевірялися слідчим суддею під час розгляду скарги, який встановив, що підозра 08.03.2021 року було вручене його діду ОСОБА_10 - ОСОБА_8 , за місцем проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 .
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія судді,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру залишити без змін.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4