СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/575/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретар судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003649 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українець, громадянин України, освіта базова середня, учня Київського вищого професійного училища будівництва і архітектури, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 ,
законний представник ОСОБА_6 ,-
встановив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.08.2020 року приблизно в 22 годин 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном і заволодів ним, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 20000 гривень.

Так, неповнолітній ОСОБА_3 15.08.2020 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , який, знаходився біля торгового магазину та вживав спиртні напої. В цей час неповнолітній ОСОБА_3 , з метою покращення свого матеріального становища вирішив незаконно заволодіти майном. ОСОБА_7 для подальшого обернення його на свою користь.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою неповнолітній ОСОБА_3 15.08.2020 приблизно в 22 годин 00 хвилин, продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, підійшов до ОСОБА_7 який перебував в стані алкогольного сп`яніння, і наніс останньому удар рукою по голові в область потилиці, в результаті чого у потерпілого з кишені одягу випав його мобільний телефон. Після цього неповнолітній ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, переконавшись в тому, що потерпілий не чинить опір його діям, продовжив, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, наносити удари кулаками в різні частини тіла потерпілого і, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, заволодів сумкою, яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якій знаходився пауербанк «Ксіомі», вартістю 1000 гривень, мобільним телефоном «Sonу Хреrіа ХZ 2 Рremium», з флешкою, об`ємом 32 Гб та сім- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», загальною вартістю 16000 гривень, та навушниками «Sonу», вартістю 3000 гривень, завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 20000 гривень. Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 , маючи змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення злочину втік.

В результаті своїх злочинних дій неповнолітній ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_7 тілесне ушкодження, а саме: закриту травму голови: навколоочний синець справа; переломи кісток носа з обох сторін (з невеликим зміщенням кісткових уламків та емфіземою м`яких тканин на даному рівні) яке згідно висновку судово- медичної експертизи 042-1649-2020 від 27.11.2020 року, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав що він 15.08.2020 року приблизно в 22 годин 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном і заволодів ним, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 20000 гривень

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції.
Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, доведена повністю.
Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є неповнолітній вік обвинуваченого та його щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі.
Згідно положень ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також конкретні обставини вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого, те, що він правдиво розповів про обставини вчиненого злочину, критично відноситься до своїх дій, особу обвинуваченого, а саме те, що він є неповнолітнім, навчається, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, досудову доповідь органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого в умовах без обмеження або позбавлення волі на певний строк, тому суд вважає можливим застосувати ст.75. 104 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 передбачені ст.76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.
Речовий доказ по справі, переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у потерпілого.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи у розмірі 1619 грн. 10 коп. на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1