УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2021 Справа №607/376/21

Провадження №1-кс/607/240/2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019,
ВСТАНОВИВ:

12.01.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга підозрюваного у кримінальному провадженні №0000115 ОСОБА_3 на повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про його підозру від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019.
В обґрунтування скарги підозрюваний ОСОБА_3 вказав, що 30.04.2020 його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане із вимаганням такої вигоди, а 28.10.2020 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якої, повідомлено про підозру у прийнятті обіцянки та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України.
На думку підозрюваного ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 30.04.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019 здійснені за відсутності достатніх доказів, у зв`язку з чим вказані повідомлення є необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню. На думку особи, яка звернулася зі скаргою, зміст доказів, зібраних органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 та встановлені фактичні обставини цього провадження вказують на відсутність обґрунтованості підозри ОСОБА_3 як у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, так і передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, яка до того ж не містить належного обґрунтування органом досудового розслідування такого рішення, що свідчить про те, що внесення відомостей до ЄРДР за ч.3 ст.369-2 КК України було здійснено виключно для подальшого проведення негласний слідчих (розшукових) дій у даному провадженні. Крім того ОСОБА_3 вказує, що слідчим безпідставно проігноровано його твердження про те, що вилучені під час проведення обшуку 29.04.2020 грошові кошти, які на думку органу досудового розслідування є предметом неправомірної вигоди, йому не належать, про що також неодноразово вказував інший підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_7 . Про необґрунтованість повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_3 від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019, на думку сторони захисту, свідчать і висновки експертів судових молекулярно-генетичних експертиз від 04.06.2020 № 449 та від 07.08.2020 №745, якими встановлено, що на поверхні вилучених під час обшуку грошових коштів виявлені клітини з ядрами, які належать невстановленим особам і з генетичними зразками ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не збігаються. Крім того ОСОБА_3 вказує, що змінюючи кваліфікацію раніше повідомленої йому підозри на ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб. Вказані обставини, на думку особи, яка подала скаргу, свідчать про наявність підстав для скасування повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_3 від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019, у зв`язку з відсутністю, чітко зафіксованих фактичних обставин події, що не відповідає положенням п.6 ч.1 ст.277 КПК України, а також наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності, належності та допустимості доказів, на які посилається сторона обвинувачення.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 30.04.2020 та повідомлення ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши додані до скарги документи, матеріали кримінального провадження №0000115 від 26.06.2019, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000115 від 26.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369-2 та ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України.

30.04.2020 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України. Вказане повідомлення про підозру в той же день було вручене ОСОБА_3 , що підтверджується відміткою ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про його отримання о 10 год. 52 хв. 30.04.2020.
28.10.2020 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 від 30.04.2020 та про підозру вприйнятті обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції Закону №524-ІХ від 04.03.2020).

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Регламентуючи можливість оскарження повідомлення про підозру в рамках судового контролю, КПК України не встановлює будь-яких правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру. Разом з тим, загальні положення кримінального провадження свідчать про те, що при вирішенні цього питання мають бути враховані:

(1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах. Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом

(2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру. На підставі ч. 1 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру;

(3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру. Оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру можна після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом (пункт 10 частини 1 статті 303 КПК);

(4) функцію слідчого судді. Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК).

(5) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею. З огляду на ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Виходячи із позиції сторони захисту, слідчий суддя досліджує представлені аргументи на предмет їх спроможності обґрунтувати скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри щодо ОСОБА_3 .

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відноситься слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст..279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.
Згідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливим, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Також, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Розглядаючи таку скаргу до висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, тобто ще на стадії досудового розслідування, в силу приписів ст.ст. 1, 3 КПК України слідчий суддя у постановленій ним ухвалі не має визнавати доведеною винуватість у злочині, за якої шляхом судової авторитетної декларації твердження про існування вини особи у такому злочині набуває якість безспірності, а має обмежитися лише констатацією обґрунтованої підозри, що за тлумаченням права на справедливий судовий розгляд Європейським Судом з прав людини в рішенні від 28.11.2002 у справі «Марціано проти Італії» (скарга № 45313/99) презумпцію невинуватості не порушує.

Відповідно, оцінка достатності наданих слідчому судді доказів полягає не у встановленні вини у вчиненні злочину чи її відсутності в особи, не в доведенні чи не доведенні винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а у з`ясуванні причетності тієї чи іншої особи до вчинення злочину з тією метою, щоб по закінченні відведеного строку досудового слідства за п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України виправдати подальше розслідування за висунутою версією обвинувачення.

В судовому засіданнідосліджені матеріали кримінального провадження №0000115 від 26.06.2019, якими сторона обвинувачення обґрунтовує наявність достатніх доказів як на час повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, так і на час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.04.2020 та про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України. Дослідивши такі матеріали, слідчий суддя встановив, що вони існували до повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 30.04.2020 та повідомлення ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020. Такими доказами, зокрема, є: копія витягів з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000115 ; протоколи за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.06.2019, від 04.09.2019, від 29.10.2019, 27.12.2019, 22.02.2020, 23.03.2020, 21.04.2020, протоколи обшуку від 29.04.2020, протоколи огляду від 30.04.2020, 16.06.2020, 09.10.2020, висновки судових молекулярно-генетичних експертиз від 04.06.2020 від 07.08.2020 , висновок судової експертизи відео-, звукозапису від 31.08.2020 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . На переконання слідчого судді вказане свідчить як про наявність підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_3 30.04.2020 так і для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри 28.10.2020 на момент вчинення відповідних процесуальних дій та відповідність тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК.
Також до матеріалів кримінального провадження долучені копії ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного Тернопільської області від 01.05.2020 , від 25.06.2020 про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 та продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків, в яких встановлена обґрунтована підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України за стандартом доказування «обґрунтована підозра».
Поряд з цим, на переконання слідчого судді, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, дає підстави стверджувати, що протягом досудового розслідування позиція сторони обвинувачення при обґрунтуванні підозри ОСОБА_3 не була сталою, а органом досудового розслідування отримувалися нові відомості на користь причетності підозрюваного до події іншого кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України.
У зв`язку з наведеним питання кваліфікації дій ОСОБА_3 , які піднімає сторона захисту, не може ретроспективно пов`язуватися з наявністю підстав для такого повідомлення, адже відноситься до перевірки обґрунтованості підозри, а це, в свою чергу, є предметом судового контролю в інших процедурах кримінального провадження.
Загалом позиція сторони захисту в судовому засіданні зводилась до необхідності врахування висновків експертів судових молекулярно-генетичних експертиз від 04.06.2020 № 449 та від 07.08.2020 №745, якими встановлено, що на поверхні вилучених під час обшуку грошових коштів виявлені клітини з ядрами, які належать невстановленим особам, й з генетичними зразками ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не збігаються, що на думку захисника ОСОБА_4 є підставою для скасування повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_3 від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019.
За клопотанням сторони захисту слідчим суддею було досліджено відеозапис проведеного 29.04.2020 обшуку, за наслідками якого слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Досліджуючи питання необґрунтованості, на думку сторони захисту, повідомлення про підозру ОСОБА_3 і відповідно, можливе обґрунтування підозри доказами, отриманими незаконним шляхом, слідчий суддя на даному етапі не вбачає підстав для встановлення відповідного факту. Стороною захисту зверталася увага слідчого судді на окремі фрази, висловлені учасниками обшуку ОСОБА_3 та ОСОБА_7 під час обшуку 29.04.2020 під час якого були вилучені грошові кошти, які за версією досудового розслідування є предметом неправомірної вигоди, які на думку сторони захисту свідчать про незаконність проведеної слідчої дії, втім вказані обставини не можуть стверджуватися лише з огляду на певні окремі фрази, вирвані із загального контексту проведеної слідчої дії. На думку слідчого судді, це питання має вирішуватися комплексно, при цьому до уваги має братися контекст, в якому відбувалися відповідні комунікації, умови і обставини, що їм передували, їх супроводжували або стали їх наслідком. При вирішенні скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя в силу законодавчої і фактичної обмеженості можливостей дослідження доказів об`єктивно не може дослідити всі ці критерії лише із тієї частини матеріалів досудового розслідування, які надані.
Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
За наведених обставин доводи скарги в цій частині і висловлена під час судового засідання позиція сторони захисту щодо непідтвердження наявними в матеріалах кримінального провадження відомостями наявності у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення як підстави для скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, відхиляються слідчим суддею, позаяк здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням встановлювати в діях підозрюваного склад, чи відсутність того чи іншого злочину. При розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру.
На даному етапі провадження слідчий суддя також не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Адже обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.
Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).
Таким чином, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини 1 статті 276 КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».
Рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. Натомість доводи скарги підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 стосуються питань доведеності вини, оцінки доказів та наявності складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваного. Проте при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи досягнуто стороною обвинувачення стандарт переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру.
У зв`язку із цим, наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання).
На переконання слідчого судді, зібрані в кримінальному проваджені № 0000115 від 26.06.2019 на момент повідомлення про підозру від 30.04.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 докази та їх сукупність відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування повідомлення повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019, що обумовлює відмову у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 7, 9, 276-279, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.06.2019 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1