ЄУН №389/1345/21
Провадження №1-кс/389/267/21

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Знам`янка Кіровоградської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000416 від 30.09.2020,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000416 від 30.09.2020.

В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2021 в межах кримінального провадження №0000416 було проведено обшуки та вилучено належне йому майно. Арешт на вказане майно не накладався, проте дізнавач відмовився його повернути. Просив слідчого суддю зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 повернути майно, яке було вилучене у нього під час обшуку.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив повернути йому мобільний телефон, вилучений під час обшуку. На запитання слідчого судді пояснив, що з аналогічною скаргою з тим самим предметом та з тих самих підстав він вже звертався до слідчого судді, проте йому було відмовлено у задоволенні скарги.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, думку щодо результатів розгляду скарги не висловив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000416 від 30.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.353 КК України.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2021 надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами та земельної ділянки ОСОБА_3 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання та вилучення фіктивних документів, розроблених з метою «легалізації» незаконно створених формувань, а саме печаток, статутів, посвідчень, засобів зв`язку та комп`ютерної техніки, за допомогою якихОСОБА_3 координує незаконні дії своїх спільників.

02.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , де виявлено та вилучено мобільний телефон, позовну заяву та протокол зборів №1.

Таким чином, вказані обшуки були проведені в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку, що відповідає вимогам ч.5 ст. 236 КПК України.

Разом з цим, скаржник порушує питання повернення майна (мобільного телефону), яке було включене до переліку, щодо якого здійснювався обшук.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Згідно з ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час обшуку у скаржника речі, які він просить дізнавача ОСОБА_4 зобов`язати повернути, входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 18.02.2021 про надання дозволу на проведення обшуку, відтак вони не є тимчасово вилученим майном у розумінні КПК України. Вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.

Крім того, ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.04.2021 у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000416 від 30.09.2020, відмовлено.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що скарга з тим сам предметом та з тих самих підстав вже була предметом розгляду слідчого судді.

Подання аналогічної скарги на бездіяльність слідчого, яку було розглянуто слідчим суддею та вирішено по суті, за відсутності інших підстав або нових обставин, слідчий суддя визнає як зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданням кримінального провадження.

Незгода з судовим рішення не може бути підставою для повторного звернення до слідчого судді з аналогічною скаргою.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).
Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене та враховуючи, що вилучені у скаржника речі не підпадають під категорію тимчасово вилученого майна, скарга з тим самим предметом та з тих самих підстав вже була предметом розгляду слідчого судді, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.234, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000416 від 30.09.2020 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 08 червня 2021 року.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1