279/1003/21
1-кс/279/578/21

21 травня 2021 року
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 19 липня 2020 року близько 18 години, ОСОБА_4 , прибув до домоволодіння по АДРЕСА_1 , де проживає його тесть ОСОБА_5 . В цей час, у вищеназваному домоволодінні, знаходився ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 був незадоволений присутністю ОСОБА_6 в будинку тестя, тому силоміць вивів його з приміщення домоволодіння на проїжджу частину дороги вулиці Коцюбинського, де неподалік від будинку АДРЕСА_2 між ним та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, у зв`язку з тим, що останній не хотів залишати домоволодіння ОСОБА_5 . Під час даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , під впливом негативних емоцій, наніс множинні удари кулаками по різним частинам тіла ОСОБА_6 , доки останній не втратив свідомість та в подальшому непритомним впав на асфальтоване покриття проїжджої частини дороги.
В результаті насильницьких дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті останнього, яка настала о 02 год. 40 хв. 20.07.2020 року внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалось крововиливами під оболонки мозку, переломом кісток основи черепа, забоєм та набряком головного мозку.
03 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
12 квітня 2021 потерпілою в кримінальному провадженні ОСОБА_7 в порядку ст.ст. 127-129 КПК України було подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно п. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру зазначеної у цивільному позові. При цьому арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно.
Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична чи юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно, небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 8 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
З наданих слідчим матеріалів слідує, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подано у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином. Ціна позову зазначена в розмірі 3020000 гривень.
Разом з тим, слідчий зазначено, що потерпілою особою у даному кримінальному провадженні визнано лише ОСОБА_7 . Дані про інших потерпілих осіб відсутні.
Слідчий вказує на необхідність накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 , з метою забезпечення цивільного позову.
Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту утруднить чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження відповідного майна підозрюваним або іншими особами.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено в статті 171 КПК України вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Доказів, які б давали підставу вважати, що підозрювана особа будь-яким чином намагається приховати, знищити, передати чи відчужити своє майно не подано.
Одночасно не подано доказів на пітвердження вартості майна, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову, що може свідчити про співрозмірність вартості майна із розміром шкоди, зазначеної у цивільному позові, а також, що власником даного майна є ОСОБА_4 .
Доданий до клопотання витяг з РПВНМ містить інформацію про те, що власником будинку АДРЕСА_3 є ОСОБА_13 .
При вирішенні питання про арешт майна суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За наведених обставин слідчий вважає, що клопотання належними та достатніми доказами не обгрунтовано, тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання про накладення арешту на будинок АДРЕСА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1