КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційними скаргами прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року, відносно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополі АР Крим, є громадянином України, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 31.12.2020 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 1 000 552 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві грн).

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, майновий стан та обставини можливого вчинення правопорушення, викладені в клопотанні та матеріалах, доданих до нього.
Аналізуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх обґрунтованість, та вважав, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя визначив заставу у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 1 000 552 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді суду першої інстанції, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.

Прокурор у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у межах 10 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21 020 000 (двадцять один мільйон двадцять тисяч) гривень, та покласти на підозрюваного обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як вказує сторона обвинувачення, ухвала слідчого судді є незаконною в частині визначення суми застави та підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Прокурор зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є обґрунтованим та підтверджується матеріалами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: протоколом затримання особи, протоколом обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , де було вилучено пакети та упаковки з порошкообразною речовиною білого кольору, орієнтовною вагою 5 кг, яка за висновком експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, а також протоколами допитів свідків.

Прокурор стверджує, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання. Перебуваючи на волі, підозрюваний може сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може здійснювати вплив на заявника та осіб, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.
Окрім цього, прокурор зазначає, що 03 листопада 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, відповідно до якої громадянин Російської Федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив свої анкетні дані на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи при цьому паспорт громадянина України, що має ознаки підробки. У листі компетентних органів Російської Федерації від 31.05.2017 року зазначається, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 163 КК РФ (вимагання в особливо великих розмірах), на території Російської Федерації.
Захисник у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Голосіївського ГУНП в м. Києві ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона захисту вважає, що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм кримінально-процесуального закону, а зміст ухвали прямо суперечить практиці ЄСПЛ у питаннях застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, розмір визначеної судом альтернативної міри запобіжного заходу застави не відповідає правилам ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому є незаконним, оскільки ухвала не містить належного мотивування стосовно визначення застави понад встановлені граничні межі розміру.

Захисник зазначає, що органом досудового розслідування оголошено підозру громадянину України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, слідчий стверджує, що паспорт громадянина України ОСОБА_12 є підробним і в дійсності дана особа є громадянином Російської Федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто, такої особи як ОСОБА_12 не існує, а відтак оголосити повідомлення про підозру та застосувати запобіжний захід відносно нього неможливо.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів судового провадження, слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004738 від 02.11.2020 року.

02 листопада 2020 року ОСОБА_12 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

03 листопада 2020 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

04 листопада 2020 року старший слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04 листопада 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва постановив ухвалу, якою задовольнив вказане клопотання старшого слідчого та застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 31.12.2020 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 1 000 552 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві грн.).

23 листопада 2020 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_14 було доручено СУ ГУНП у м. Києві здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004738 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

24 листопада 2020 року постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 було об`єднано матеріали кримінального провадження № 0004738 від 02.11.2020 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України з матеріалами кримінального провадження № 0000946 від 25.09.2018 за ч. 3,4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні старшого слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання у суді першої інстанції. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність підстав для застосування запобіжного заходу, зазначених у клопотанні старшого слідчого та передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також врахована вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доказами, які містяться у матеріалах клопотання.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного, посилання захисника у скарзі в частині необґрунтованості підозри є безпідставними.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_7 ,перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду або незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин, у сукупності, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон, на даному етапі кримінального провадження, вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися у вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Закон не містить чіткої вимоги щодо критерію повноти даних доказів, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд, на законних підставах, визначив йому заставу у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 000 552 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві грн).

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії судді немає.
Доводи прокурора та захисника за змістом апеляційних скарг щодо незаконності ухвали слідчого судді в частині визначення суми застави не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 182 КПК України врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан ОСОБА_7 , ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв рішення щодо визначення розміру застави на основі всебічно з`ясованих даних, не виходячи за межі визначених законом дискреційних повноважень слідчого судді.
Доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що такої особи як ОСОБА_12 не існує, а відтак оголосити повідомлення про підозру та застосувати запобіжний захід відносно нього неможливо, є безпідставними, оскільки дані про особу підозрюваного підлягають встановленню під час досудового розслідування і під час вчинення тих чи інших процесуальних дій, чи прийняття процесуальних рішень, використовуються ті дані, які встановлені на той час, і в подальшому вони можуть уточнюванися.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1 000 552 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві грн).

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком до 31.12.2020 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 476 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 1 000 552 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві грн), залишити без змін, а апеляційні скаргипрокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/390/2021
Єдиний унікальний номер справи 752/21628/20
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1