Провадження № 1-кс/760/5301/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001534, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Узбекістан, узбека, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, без постійного місяця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , нелегально перебуває на території України, який неофіційно працює будівельником, раніше не судимого (зі слів),
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

З матеріалів клопотання вбачається, що Соломянським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001534 від 08.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спланували викрадення ОСОБА_12 .

Реалізуючи попередню домовленість та свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , попередньо домовились з ОСОБА_16 за допомогою додатку «Телеграм» про зустріч неподалік магазину «Новус», що за адресою: м. Київ, пр. Лобановського, 4-д, 07.06.2021 року, о 21:00 год.

Так, 07.06.2021 близько 21:00 ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 прибули на автомобілі марки виробника «Great Wall» моделі С30, д.н.з. НОМЕР_1 , за вищевказаною адресою, де зустрілися з ОСОБА_16 .
Під час розмови ОСОБА_17 запропонував потерпілому продовжити бесіду в салоні автомобіля, проте, потерпілий відмовився добровільно сісти до автомобіля. Після чого, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , посягаючи на недоторканість людини, яка охороняється і гарантується ст. 5 Конституції України, діючи умисно, з метою викрадення ОСОБА_16 , відкрито, всупереч волі потерпілого, силоміць заштовхали ОСОБА_16 до салону вищевказаного автомобіля, тим самим здійснили викрадення останнього.

Після чого ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , продовжуючи утримувати ОСОБА_16 проти його волі в салоні вказаного автомобіля, який почав рухатися в по проспекту Лобановського в м. Києві, погрожували йому фізичною розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити салон автомобіля.

В подальшому, близько 22 години 30 хвилин, вказаний автомобіль зупинено працівниками УПП у м. Києві ДПП на Південному мосту м. Києва та затримано ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а потерпілого звільнено.

Як вказує у клопотанні слідчий, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, а саме викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Також, у клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відноситься до категорії нетяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України, передбачено покарання у виді обмеження волі до 5 років або позбавленням волі на той самий строк.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_5 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення застави.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Підозрюваний підтримав свого захисника та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001534 вбачається, що 08 червня 2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

08 червня 2021 року ОСОБА_23 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 червня 2021 року, часом фактичного затримання ОСОБА_5 є 22 год. 18 хв. 07 червня 2021 року.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_24 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_23 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. Крім того, суд звертає увагу на те, що підозрюваний є іноземцем та не має постійного місця реєстрації та проживання на території України. При цьому, нелегально перебуває на території України, офіційно не працює.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який не судимий, наявність соціальних зв`язків, утриманців, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 10-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.2 ст. 183 КПК України та ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), запобіжній захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 години 20 хвилин, 07 червня 2021 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) закінчується о 22:20 год. 05 серпня 2021 року.
Одночасно визначити ОСОБА_23 ( ОСОБА_7 ) альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.
Заставу визначити у розмірі 10-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання чи роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1