Справа № 308/2999/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : представника власника майна
ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/117/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2021 частково задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 і накладено арешт на: транспортний засіб марки «DAF», д. н. з НОМЕР_1 із забороною розпорядження; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.05.2017 із забороною розпорядження; причеп-цистерну д. н. з НОМЕР_3 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21.06.2019 із забороною розпорядження та користування; приблизно п`ять тон пального, що знаходяться фактично в причепі-цистерні д. н. з НОМЕР_3 . Транспортний засіб марки «DAF», д. н. з НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 від 23.05.2017 передано на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_5 до розгляду кримінального провадження по суті.
Покладено на ОСОБА_5 обов`язок забезпечити зберігання транспортного засобу марки «DAF», д. н. з НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію, у переданому вигляді до скасування арешту майна в повному обсязі, у встановленому КПК України порядку, до розгляду кримінального провадження № 0000006, внесеному 10.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а також покладено обов`язок щодо представлення транспортного засобу марки «DAF», д. н. з НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію, на вимогу слідчого, прокурора, з метою проведення слідчих, процесуальних дій, експертизи.

Попереджено ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 11.03.2021 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000006, внесеному 10.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Відповідно до клопотання, 09.03.2021 слідчо-оперативною групою ГУ ДФС у Закарпатській області на підставі повідомлення оперативних працівників УПЕП ГУ ДФС у Закарпатській області, за адресою м. Іршава, вул. Заводська, 18, за добровільною письмовою згодою власника території ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та, на підставі добровільної згоди фактичного володільця транспортного засобу марки «DAF» ДНЗ НОМЕР_1 , причепа-цистерни ДНЗ НОМЕР_3 , проведено огляд місця події, в результаті якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_3 , яка була заповнена дизельним пальним приблизно п`ять тон. Згідно наявної ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 00019325 від 06.03.2021 встановлено, що пункт розвантаження палива - м. Вінниця; на запитання, що саме водій робить на території Закарпатської області пояснив, що приїхав на ремонт ТЗ, однак проведеним оглядом встановлено, що за вказаною адресою ремонт транспортних засобів не здійснюється, що і підтвердив ОСОБА_8 .. Інших документів, які передбачені при транспортуванні пального у водія не було. Поряд з цим, причіп-цистерна НОМЕР_3 не зареєстрований як акцизний склад пересувний, та здійснювати транспортування пального - дизельного палива є неможливим. Відповідно до пояснення відібраного від гр. ОСОБА_8 , транспортним засобом марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 з причепом-цистерною д.н.з НОМЕР_3 , що знаходиться на території, власником якої він являється, йому привезли дизельне паливо у кількості 3000 літрів, яке він замовив через Інтернет - ресурс та, відповідно за який по факту отримання повинен був здійснити розрахунок готівкою через водія транспортного засобу. У клопотанні також вказується на те, що у випадку скоєння злочину, передбаченого ст. 204 КК України безпосередньо знаряддям злочину є причіп-цистерна НОМЕР_3 та тягач марки «DAF», д. н. з НОМЕР_1 , при використанні яких здійснювалось зберігання, транспортування та реалізація незаконно виготовленого дизельного палива кінцевим споживачам на території Закарпатської області. Таким чином, на думку прокурора, транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерна д.н.з НОМЕР_3 , яка була заповнена дизельним пальним приблизно п`ять тон, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також прокурор зазначає, що 10 березня 2021 року вищевказаний транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_3 , яка була заповнена дизельним пальним приблизно п`ять тон були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, а також виникла необхідність у накладенні на них арешту із забороною користування.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що внесене прокурором клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном, і прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Разом із тим, в ухвалі вказується на те, що прокурором не надано відомостей про те, що на теперішній час транспортний засіб «DAF» д.н.з НОМЕР_1 потрібен для проведення експертизи, виконання слідчих (розшукових), процесуальних дій, у зв`язку з чим, слідчий суддя, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, шляхом передачі транспортного засобу «DAF» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію НОМЕР_2 від 23.05.2017 на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_5 з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а також обов`язку щодо представлення транспортного засобу «DAF» д.н.з НОМЕР_1 на вимогу слідчого, прокурора, з метою проведення слідчих, процесуальних дій, експертиз, та попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді у частині накладення арешту на причеп-цистерну д. н. з. НОМЕР_5 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_4 від 21.06.2019 є незаконною. Вважає, що вказане майно необхідно також передати на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_5 до розгляду кримінального провадження по суті. Стверджує, що причеп-цистерна відповідає всім технічним вимогам, встановленим чинним законодавством України для перевезення небезпечних та легкозаймистих речовин, у тому числі й дизельного пального, пройшов відповідний технічний огляд та сертифікацію, що в свою чергу спростовує позицію прокурора про необхідність проведення у кримінальному провадженні криміналістичного дослідження транспортного засобу з метою з`ясування відповідності арештованого майна технічним вимогам та вимогам безпеки. Зазначає, що вказане майно не може розглядатись у якості речових доказів у розумінні ст. 98 КПК України, так як не містить слідів кримінального правопорушення та будь-яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки використовувалися іншою фізичною особою тільки для транспортування паливно-мастильних матеріалів. При цьому, вказує і на те, що причеп-цистерна не може бути предметом експертиз, оскільки експертизі підлягають паливно-мастильні матеріали, і при цьому, слідчим не доведено, які саме види експертиз необхідно призначити або вже призначено щодо транспортного засобу. Посилається і на те, що не відповідають вимогам закону і твердження прокурора про те, що транспортні засоби можуть підлягати спеціальній конфіскації, оскільки санкцією ч. 1 ст. 204 КК України визначено, що знищенню підлягають саме незаконно виготовлені товари, проте транспортні засоби, на які накладено арешт, не є за своєю природою незаконно виготовленим товаром, а тільки засобом для транспортування потенційно незаконно виготовленого товару. Крім того, зазначає, що причеп-цистерна з моменту вилучення зберігається на відкритій місцевості й на нього впливають зовнішні фактори, що може негативно вплинути на технічний стан транспортного засобу. Також вказує на те, що ОСОБА_5 не являється обвинуваченим чи іншим учасником у кримінальному провадженні, йому не відомі обставини справи, особисто не керував транспортними засобами під час їхнього затримання та вилучення. Просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на причеп-цистерну д. н. з. НОМЕР_5 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_4 від 21.06.2019 змінити, передавши їх на відповідальне зберігання законному власнику ОСОБА_5 до розгляду кримінального провадження по суті.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Матеріали судового провадження розглядаються у відсутності прокурора та ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що прокурор та ОСОБА_5 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, будучи повідомленими про час та місце її розгляду заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. При цьому береться до уваги і те, що апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора на розгляд судового провадження, а також те, що у розгляді апеляційної скарги бере участь адвокат ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_6 , про незаконність судового рішення колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів вважає, що оскільки висновки слідчого судді про накладення арешту на майно вилучене 09.03.2021 в ході проведення огляду місця події, за адресою : м. Іршава, вул. Заводська, 18, транспортний засіб марки «DAF», д. н. з НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 від 23.05.2017, апелянтом ОСОБА_6 не оспорюються, тому, з огляду на положення ст. 404 КПК України не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими і перевіряються лише у частині доводів апеляційної скарги про накладення арешту на майно : причеп-цистерну д. н. з НОМЕР_3 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21.06.2019 із забороною розпорядження та користування; приблизно п`ять тон пального, що знаходяться фактично в причепі-цистерні д. н. з НОМЕР_3 .

Колегія суддів також вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на причеп-цистерну д. н. з НОМЕР_3 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21.06.2019 із забороною розпорядження та користування; приблизно п`ять тон пального, що знаходяться фактично в причепі-цистерні д. н. з НОМЕР_3 , слідчим суддею були враховані вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, слідчим управлінням ГУ ДФС в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 10.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, у ході якого досліджуються обставини незаконного виготовлення, зберігання, збуту або транспортування з метою збуту підакцизних товарів.

Відповідно до постанови слідчого від 10.03.2021 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія судів також погоджується і з висновком слідчого судді про те, що вказане у клопотанні майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям. При цьому, колегія суддів бере до уваги і те, що вказане вище майно, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі для забезпечення кримінального провадження у частині призначення та проведення відповідних судових експертиз та забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про накладення арешту на майно причеп-цистерну д. н. з НОМЕР_3 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21.06.2019 із забороною розпорядження та користування; приблизно п`ять тон пального, що знаходяться фактично в причепі-цистерні д. н. з НОМЕР_3 , з метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, у тому числі й для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з указаним майном, а також запобіганню передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризикам.

При цьому, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.

Також апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що стороною захисту не доведено можливості настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, і вважає, що слідчим суддею належним чином враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не являється обвинуваченим чи іншим учасником у кримінальному провадженні, йому не відомі обставини справи, особисто не керував транспортними засобами під час їхнього затримання та вилучення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, і в свою чергу, не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги апелянт не посилався на те, які саме обставини, що мають значення для справи, не були досліджені слідчим суддею.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також зазначає, що саме з метою перешкоджання намірам відчужити майно у незаконний спосіб (пальне) та недопущення інших протиправних дій щодо вказаного майна, на таке необхідно накласти арешт, оскільки існування таких ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вищезазначене і оспорюване майно.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення якісного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлялось обгрунтованих клопотань як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, в тому числі клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги та спростовували б висновки слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2021, якою задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: