Справа № 459/1095/21
Провадження № 1-кс/459/631/2021
УХВАЛА

слідчого судді

28 травня 2021 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу заступника ГО «Правозаконність» ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого (дізнавача) задовольнити клопотання в частині додаткового допиту свідків у кримінальному провадженні № 0000073,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого дізнавача СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області від 12.05.2021 року про повну відмову в задоволенні клопотання та просить зобов`язати слідчого (дізнавача) провести додатковий допит свідків. Скарга мотивована тим, що 10.05.2021 року ним подано клопотання про додатковий допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000073, оскільки в ході допиту таких будуть спростовані покази інших свідків у даному кримінальному провадженні, однак дізнавач виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні скаржник повністю підтримав доводи скарги та надав пояснення про те, що допит вказаних свідків у кримінальному провадженні має значення для встановлення органом досудового розслідування всіх обставин події, за наслідками чого стане можливим прийняття рішення в порядку ст.284 КПК України.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги,слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення такої виходячи з наступного:

Як вбачається з доданих матеріалів, оскаржувана постанова винесена 12.05.2021 року, однак направлена скаржнику поштовим зв`язком та отримана останнім 25.05.2021 року. 27.05.2021 року ОСОБА_3 подано відповідну скаргу, тобто в межах строків, визначених ч.1 ст.304 КПК України, а відтак скарга підлягає розгляду по суті.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

На підставі ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Процесуальними джерелами доказів є, в тому числі, показання. Це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. При чому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею у скаргах за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає не лише перевірку дотримання уповноваженим суб`єктом закону при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій, а опосередковано й оцінки таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності їх здійснення. Отже, слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення дізнавача щодо його законності і обґрунтованості у взаємному зв`язку з необхідністю проведення відповідної слідчої дії з точки зору досягнення її мети у конкретному кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова дізнавача у задоволенні клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту.

В даному випадку дізнавачем було відмовлено в проведенні допиту з тих підстав, що вказані свідки вже були допитані та з ними були проведені слідчі експерименти.

Однак, при вирішенні скарги слід врахувати, що в цілях і функція сторін обвинувачення і захисту, предмет допиту одного і того ж свідка об`єктивно може відрізнятися залежно від того, яка із сторін виступає ініціатором такої слідчої дії, і на отримання відомостей про які обставини вона спрямована. Тому досягнення мети, на яку було спрямоване проведення слідчої дії дізнавачем, не означає досягнення мети цієї слідчої дії в контексті з`ясування всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України, у тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (2), обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження (п. 4). Тобто проведення слідчих дій повинне переслідувати мету отримання доказів, що підтверджують або спростовують наявність обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Ч. 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Розглядаючи скаргу по суті, слідчий судді вважає вказує, що сторона захисту може реалізувати своє право на допит свідків під час судового розгляду відповідно до ст. 352 КПК України (якщо досудове розслідування буде закінчено направленням до суду обвинувального акту). Однак, проведення слідчої дії за участю сторони захисту саме на етапі досудового розслідування сприятиме завданням кримінального провадження. Це, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду для того, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, з метою реалізації завдань кримінального провадження, постанову дізнавача про повну відмову в задоволенні клопотання про проведення додаткового допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід скасувати.
Одночасно, ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому (дізнавачу), прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
При цьому, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до положень ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Отже, слідчим суддею не встановлено достатніх підстав для втручання у діяльність дізнавача шляхом зобов`язання здійснити допит певних осіб, а тому скарга підлягає задоволенню частково із зобов`язанням здійснити розгляд клопотання про допит свідків повторно.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ :
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області від 12.05.2021 року про повну відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати старшого дізнавача СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області повторно розглянути клопотання про допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.05.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1