Справа № 487/2540/21
Провадження № 1-кс/487/2156/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000018 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, наполягав на його задоволенні.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти обставин, викладених у повідомленні про підозру, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 18.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 від 25.01.2021 за № 83 о/с на старшого слідчого СВ РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 покладено тимчасове виконання обов`язків по 28.02.2021 на вакантній посаді начальника сектору водної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області у спеціальному званні майора поліції.
Наказом т.в.о. начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 від 01.03.2021 за № 409 о/с ОСОБА_6 призначений на посаду начальника сектору водної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області у спеціальному званні майора поліції.
Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 зазначеного Закону одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.
Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.
Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_6 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу.
У своїй діяльності ОСОБА_6 повинен керуватися Конституцією та законами України, у тому числі Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими і відомчими актами.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 41 КПК України, під час виконання доручень слідчого, співробітник оперативного підрозділу користується правами слідчого.
Відповідно до посадової інструкції від 23.03.2021, яка цього ж дня затверджена наказом начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на майора поліції ОСОБА_6 покладено ряд обов`язків, серед яких: забезпечення оперативно - профілактичної діяльності, спрямованої на виявлення, розкриття злочинів та правопорушень на водних об`єктах Одеської області та Чорного моря, об`єктах інфраструктури водного транспорту в межах території обслуговування Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області. Оперативне реагування на повідомлення та звернення громадян, патрулювання водних об`єктів зон відпочинку громадян та прилеглої території з метою протидії злочинності, та виявлення фактів інших правопорушень. За письмовим дорученням дізнавача, слідчого чи прокурора здійснювати слідчі (розшукові) дії в кримінальних провадженнях.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_6 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме вимагав та одержав, як службова особа, неправомірну вигоду, за вчинення в інтересах третіх осіб умисних дій з використанням свого службового становища, за наступних обставин.
Так, 23.02.2021 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на підставі рапорту т.в.о. начальника сектору водної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 22.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000143 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, за фактом незаконного будівництва будівлі в прибережній зоні озера Катлабух в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, яка нібито збудована ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідній земельній ділянці.
Під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 23.02.2021 у період з 15 год. 50 хв. по 16 год. 50 хв. слідчим слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 за участю ОСОБА_6 проведено огляд місця події в прибережній зоні озера Катлабух в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області.
Після проведення огляду місця події у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на отримання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за дії, пов`язані із незаконним будівництвом тимчасової будови (лазні) і захопленням земельної ділянки.
З цією метою ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, вступив у злочину змову на даний час із невстановленими особами СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, в компетенцію яких входило вчинення дій по складанню процесуальних документів і прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні №0000143.
Відповідно до злочинної змови між ОСОБА_6 та невстановленими на даний час особами, останні мали скласти документи у кримінальному провадженні, відповідно до яких у діях ОСОБА_10 буде відсутній склад кримінального правопорушення щодо незаконного будівництва тимчасової будови (лазні) і захоплення земельної ділянки та не притягати його до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_6 повинен був одержати від ОСОБА_10 за вказані дії неправомірну вигоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, які в подальшому мали намір розподілити між собою.
Діючи з метою досягнення злочинного умислу, ОСОБА_6 після проведення огляду місця події в прибережній зоні озера Катлабух в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, перебуваючи з ОСОБА_10 у розмові з останнім повідомив про можливість вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності для чого потрібно зустрітись та все обговорити без сторонніх осіб.
В подальшому 12.03.2021 близько 15 години 30 хвилин в районі міського ринку «Дар», що знаходиться в м. Ізмаїлі по Болградському шосе, ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_6 , де в ході зустрічі останній виснув вимогу щодо передачі неправомірної вигоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США (станом на 12.03.2021 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 138743 грн.), при цьому погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним будівництвом тимчасової будови (лазні) і захопленням земельної ділянки.
Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що у разі надання йому ОСОБА_10 обумовленої суми неправомірної вигоди, він надасть останньому офіційний документ про закриття кримінального провадження.
Сприйнявши вимогу ОСОБА_6 про передачу неправомірної вигоди обов`язковою, невиконання якої загрожувало притягненням до кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 змушений був погодися із незаконною вимогою ОСОБА_6 , повідомивши останньому, що йому необхідно деякий час для того щоб зібрати вказану суму грошових коштів.
Проте, зрозумівши протиправність вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_10 16.03.2021 добровільно заявив до правоохоронних органів про незаконні дії співробітника правоохоронного органу, направлені на одержання неправомірної вигоди.
В подальшому, діючи на виконання вимог ОСОБА_6 про передачу неправомірної вигоди, ОСОБА_10 05.04.2021 близько 12 год. 00 хв., діючи у встановлений ОСОБА_6 спосіб, зустрівся з останнім на АЗС «WOG» в м. Ізмаїл по проспекту Суворова, 378. В ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи відповідно до розподілу обов`язків із невстановленими на даний час особами, шляхом зловживання своїм службовим становищем, підтвердив необхідність надання йому раніше обумовленої суми неправомірної вигоди, при цьому самостійно виказав можливість надання неправомірної вигоди двома рівними частинами, а саме: першу частину необхідно передати в найкоротший строк, а іншу вже після закриття кримінального провадження.
Після чого, 07.04.2021 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_10 , діючи у встановлений ОСОБА_6 спосіб, зустрівся з останнім на АЗС «WOG» в м. Ізмаїл по проспекту Суворова, 378, де ОСОБА_6 , перебуваючи у салоні за кермом транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», темно синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, одержав від ОСОБА_10 обумовлену раніше першу частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США (станом на 07.04.2021 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 69596 грн.) за не притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним будівництвом тимчасової будови (лазні) і захопленням земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_6 особисто вказав про необхідність передачі йому другої частини неправомірної вигоди в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США після прийняття рішення про закриття кримінального провадження та надання ним підтверджуючих офіційних документів.
Так, 12.04.2021 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 при особистій зустрічі з ОСОБА_10 , поруч із будівлею територіального сервісного центру МВС № 5144в м. Ізмаїл по проспекту Суворова, 362, перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «Honda CR-V», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , знаходячись на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_6 самостійно передав підписану від імені старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 постанову про закриття кримінального провадження № 0000143 від 23.02.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, та почав наполягати на передачі йому раніше обумовленої другої частини неправомірної вигоди у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США при наступній зустрічі, мотивуючи це тим, що він вже виконав обумовлені домовленості.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри на отримання обумовленої раніше неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , 14.04.2021 близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_13 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , що знаходився на території на АЗС «WOG» в м. Ізмаїл по проспекту Суворова, 378, шляхом зловживання своїм службовим становищем, на раніше висловлену вимогу одержав від ОСОБА_10 обумовлену раніше другу частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США (станом на 14.04.2021 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 70039 грн.) за не притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним будівництвом тимчасової будови (лазні) і захопленням земельної ділянки.
14.04.2021 о 15 годині 13 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
15 квітня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто, у проханні надати та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , це, зокрема, дані заяви ОСОБА_10 від 16.03.2021; протоколів допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; повідомлення УСБУ в Одеській області на доручення слідчого від 22.03.2021, 13.04.2021; протоколу огляду місця події від 14.04.2021; протоколів затримання та освідування ОСОБА_6 від 14.04.2021; протоколу обшуку транспортного засобу від 14.04.2021; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 15.04.2021.
Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди під час виконання ним правоохоронних функцій, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому підозрюваний, з метою ухилення від кримінального покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити речові докази, оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження грошових коштів (неправомірнох вигоди, яку отримав ОСОБА_6 07.04.2021).
Також підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 , експертів та інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування.
Ризики, передбачені .п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом не встановлені.
Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, окрім вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підрозрюваному у разі визнання його винуватим, враховує вік підозрюваного ОСОБА_6 , його задовільний стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його проживання, так, підозрюваний має сім`ю, на утриманні двох малолітніх дітей; на час затримання підозрюваний працює; раніше не судимий, по підро. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання в Одеській області, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків-пенсіонерів; раніше не судимий, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.
Таким чином, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В матеріалах клопотання та прокурором в судовому засіданні, крім посилання на рішення Європейського суду з прав людини, не наведено достатніх підстав для призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12.06.2021 включно, з утриманням підозрюваного в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або місця роботи;
-утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
-прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 19.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1