Справа № 136/2034/17
провадження №1-кп/136/64/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001614 від 14 травня 2017 року про обвинувачення неповнолітньої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Шатура, Ніжинського району, Чернігівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта базова середня, непрацюючої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту:

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
13.05.2017 близько 08:30 год., неповнолітня ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого умислу на крадіжку чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 спить, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку мобільного телефону марки Apple, серії «iPhone 4 s» моделі «А1332», 16 Гб, який знаходився на підвіконнику в одній із кімнат вказаного будинку, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 1750,00 грн. та викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Такі умисні дії неповнолітньої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердила суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого нею діяння, у вчиненому щиро розкаялась та надала згоду на застосування до неї амністії.

Суд переконався, що показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання, а також інші обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх.

Так, відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є проступком. Обвинувачена ОСОБА_3 на час вчинення вказаного кримінального правопорушення була неповнолітньою, вона має обох батьків, утім їх шлюб розірвано, а дитина не проживала з жодним із них. Після закінчення 9 класу Коломійцівської ЗОШ вступила до Гущенського ВПТУ, потім повернулась до ПТУ №21 Вінницької області м. Калинівка, однак навчання не закінчила, у зв`язку із тим, що постійно порушувала дисципліну, залишала місце навчання. За місцем останнього навчання обвинувачена ОСОБА_3 характеризується задовільно. За інформацією служби у справах дітей при Носівській РДА, сім`я ОСОБА_3 та сама дитина перебуває на обліку з 07.12.2017 як сім`я та дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах з причин систематичного залишення дитиною місця постійного проживання. На обліку в секторі ювенальної превенції Носівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувалась. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд також враховує досудову доповідь підготовлену органом пробації спільно з представниками служби у справах дітей, в тому числі й з урахуванням відомостей, отриманих від регіонального представництва уповноваженого підрозділу органів Національної поліції стосовно неповнолітньої обвинуваченої, в якій відображено інформацією, що характеризує обвинувачену та висновки щодо можливої міри покарання, яку не пов`язують із ізоляцією обвинуваченої від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітньою.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29, 38 КПК, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення неповнолітньою обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в розмірі, що був передбачений санкцією статті на час вчинення проступку.
Згідно п.а ст.. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" обвинувачену слід звільнити від відбування покарання, оскільки на момент вчинення проступку вона була неповнолітньою.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) грн.
Згідно п.а ст.. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді штрафу.
Речові докази, що були передані власнику на зберігання залишити в його розпорядженні.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні втрати на залучення експерта в розмірі 198,00 гривень.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1