Номер провадження: 11-кп/813/802/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року у кримінальному провадженні №0006510 від 19.09.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць с. Твардиця Чадир-Лунгського району Республіки Молдови, громадянин України, не працевлаштований, з неповною загальною середньою освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк покарання термін його попереднього ув`язнення у період з 19.09.2018 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Приморського районного суду від 26.09.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1144 гривні.

Вироком вирішено долю речових доказів.

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Як вбачається з вироку, 18.09.2018 року приблизно о 18 годині ОСОБА_7 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 прийшли в гості до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які разом мешкали у зеленій зоні парку ім. Т.Г. Шевченка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у них облаштовано тимчасове місце мешкання, з метою відпочинку та вживання алкогольних напоїв. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_12 , який також почав вживати з ними алкогольні напої.

В ході спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 стався словесний конфлікт через ревнощі, в ході якого у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_7 в цей же день в період часу з 19 год. до 19 год. 30 хв., більш точного часу встановити не надалось можливим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_12 , від якого той упав на спину на землю, після чого ОСОБА_7 з метою доведення свого наміру, направленого на умисне вбивство потерпілого до кінця, сів на нього зверху в області тулубу, та утримуючи останнього, став наносити йому численні удари кулаками рук в область голови та шиї, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер.

Смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявним у нього комплексом відкритої черепно-лицьової травми, з розтрощенням слизових оболонок верхньої і нижньої губи та слизової оболонки лівої щоки, переломом нижньої щелепи зліва з розривом слизової оболонки та ясен і розтрощення язика, які призвели до кровотечі та аспірації крові в дихальні шляхи, що в свою чергу призвело до механічної асфіксії, яка і є безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 .

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через суворість покарання, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, який просив пом`якшити призначене судом покарання, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно положень ст.84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність достатніх доказів по справі, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

При судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 встановлено, що викладені у вироку обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми для висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

На підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано послався на покази свідка ОСОБА_10 , який є безпосереднім свідком вищевказаного кримінального правопорушення, дав суду послідовні, логічні покази щодо обставин правопорушення.

Суд обґрунтовано визнав допустимими доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , показання свідка по справі, оскільки вони об`єктивно підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, які були ретельно досліджені районним судом, а саме:

Витяг з ЄРДР від 19.09.2018 р. за №0006510, згідно якого 19.09.2018 року до Ч/Ч Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від перехожих про те, що за адресою м.Одеса, вул.Маразліївська,1 на території парку ім. Т.Г.Шевченка в м. Одесі виявлено труп невідомого чоловіка;

- протокол огляду місця події від 19.09.2018 року та фототаблицею до нього, згідно із яким, на ділянці місцевості за адресою м. Одеса, парк ім. Т.Г.Шевченка, волейбольне поле, навпроти жилої будови по вул.Маразліївська,1, в присутності двох понятих, із застосуванням службового собаки, виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті. В ході огляду вилучено речі вбитого, в яких він був одягнутий, та інші речі;

- протокол огляду місця події від 19.09.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, згідно із яким було оглянуто ділянку місцевості в присутності двох понятих за адресою АДРЕСА_2 , із застосуванням службового собаки у парковій зоні ім. АДРЕСА_1 . На відкритому просторі знаходиться асфальтований майданчик, по правій стороні знаходиться будинок АДРЕСА_2 , вздовж стінки даного будинку, є стежка, яка веде до паркової зони, по ліву сторону на відстані 6 метрів від будинку ділянка розмірами 7,03х4,15 м, яка обладнана під тимчасове мешкання. Біля обладнаного спального місця з правої сторони виявлено скляний стакан, основа з-під дитячої коляски з плямами бурого кольору, недопалок з плямами бурого кольору, пачка цигарок «Marlboro», резинові тапки, пляшка води «Байкал», камінець з нашаруванням бурого кольору. Біля вказаної ділянки сліди волочіння, які ведуть до відкритої місцевості, ґрунтової, яка веде до асфальтованого міні майданчика, де виявлено серветку з нашаруванням бурого кольору та камінчик з нашаруванням бурого кольору, які вилучено для експертного дослідження;

-протокол затримання ОСОБА_7 від 19.09.2018 р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, під час якого у ОСОБА_7 було вилучено особисті речі: футболку та джинси;

-протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000561 від 19.09.2018 року, згідно якого у ОСОБА_7 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння;

-протокол проведення слідчого експерименту від 21.09.2018 року, згідно із яким, за участю ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_13 , у присутності двох понятих, було відтворено обставини події, які стались у вечірній час, 18.09.2018 року у зеленій зоні парку «ім. Т.Г. Шевченко», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1, за версією обвинуваченого.

-ілюстративний протокол огляду до місця скоєння кримінального правопорушення від 20.09.2018 року у зеленій зоні парку ім. Т.Г. Шевченка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого оглянуто місце скоєння кримінального правопорушення зі сторони заходу до тимчасового мешкання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , зафіксовано місце звідки, було скинуто труп, сліди волочіння трупа по ґрунтовій стежці, та по слідах вилучені предмети, місце виявлення трупу потерпілого з ознаками насильницької смерті;

- протокол огляду речей від 20.09.2018 року, в ході якого слідчим в присутності понятих оглянуто пакет коричневого кольору з речами, виявленими під час виявлення трупу у зеленій зоні парку ім. Т.Г. Шевченка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: предмети одежі потерпілого, блокнот із записами та вклеєна візитка, набір візиток, пачка цигарок, недопалок з цигарки, пластмасова пляшка, чоловічі шльопки темно-синього кольору, скляний стакан, упаковка цигарок «Marlboro», камінці з нашаруванням речовини бурого кольору, змив на марлевий відрізок з нашаруванням речовини бурого кольору, каркас коляски «дитячої» та серветка паперова білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору;

- протокол огляду речей від 20.09.2018 року, ході якого в приміщенні кабінету слідчого, в присутності двох понятих слідчим оглянуто речі ОСОБА_7 , а саме: чоловічу футболку-майку тільняшку у смужку синьо-білого кольору, яка має хаотичні плямки речовини бурого кольору, чоловічі штани чорного кольору, на яких маються нашарування речовини бурого кольору.

Районний суд обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом висновок судово-медичної експертизи №1467-3106/2018 від 09.10.2018 року, згідно із яким, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлені наступні ушкодження:

а) відкрита черепно-лицьова травма: множинні садна та синці голови, забійні рани верхнього повіка правого ока, лівої надбрівної дуги, нижнього повіка лівого ока, спинки носа, нижньої губи зліва, крововиливи та розриви слизових оболонок верхньої і нижньої губи та слизової оболонки лівої щоки, перелом нижньої щелепи зліва з розривом слизової оболонки та ясен, розтрощення язика, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах голови, крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку і мозочку, крововиливи в шлуночки головного мозку;

б) закрита травма шиї: множинні садна шиї, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах гортані, перелом верхівки лівого великого рожку під`язикової кістки, перелом лівої пластини щитоподібного хряща, переломи перснеподібного хряща (всі зазначені ушкодження під`язикової кістки, щитоподібного та перснеподібного хряща виявлені при медико-криміналістичному досліджені органокомплексу гортані);

в) множинні садна правого надпліччя, передньої та задньої поверхонь грудної клітки, поперекових та крижової ділянок тулуба. Всі вищезазначені тілесні ушкодження заподіяні від дії (ймовірно, неодноразової) ого (тупих) травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), індивідуальні особливості го (яких) в ушкодженнях не відобразилися.

В той же час, виходячи з локалізації ушкоджень на голові, не виключається, що деякі з могли бути спричиненні як предметом з обмеженою травмуючою поверхнею (а саме -кистю руки, стиснутої в кулак, ногою, в тому числі, у взуті, так і іншими предметами), так і при падінні з невеликої висоти і контакті з поверхнею асфальту, бетону та іншими риттями, але достовірно визначити, які саме ушкодження могли бути спричиненні при вірному падінні, не представляється можливим. Ушкодження у вигляді саден правого надпліччя, передньої та задньої поверхонь грудної клітки, поперекових та крижової ділянок тулуба могли бути спричинені тупими твердими предметами, можливо, з обмеженою травмуючою поверхнею. Всі тілесні ушкодження, зазначені в п. 1 «а.б.в» даних підсумків за морфологічними даними судово-гістологічного дослідження (які тканини голови (в тому числі слизові юнки ротової порожнини з ушкодженнями) та гортані з крововиливами, а також частки ушкоджених ділянок головного мозку - з нерівномірно вираженими реактивними змінами та явищами проліферації), і даними судово-медичного дослідження трупа (садна червоно-багряного кольору, розташовані нижче рівня неушкоджених тканин, синці синюшно-багряного кольору) заподіяні прижиттєво, ймовірно, за декілька десятків хвилин до настання смерті ОСОБА_12 . Виходячи з однакових морфологічних даних всіх тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_12 , визначити послідовність їх заподіяння неможливо. Смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявним у нього комплексом відкритої черепно-лицьової травми, зазначеної в п.1 «а» висновку з розтрощенням слизових оболонок верхньої і нижньої губи та слизової оболонки щоки, переломом нижньої щелепи зліва з розривом слизової оболонки та ясен і рощення язика, які призвели до кровотечі та аспірації крові в дихальні шляхи, що в свою чергу призвело до механічної асфіксії, яка ї є безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 . Тілесні ушкодження у вигляді комплексу закритої травми шиї, зазначеної в п. 1 «б» даних підсумків, та саден правого надпліччя і тулуба, зазначених в п. 1 «в» даного висновку, в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають.

Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицьової травми, зазначеної в п.1 «б» даного висновку, складають єдиний комплекс черепно-лицьової травми і тому оцінюються разом, призвели до аспірації крові в дихальні шляхи та механічної асфіксії, були небезпечними для життя і згідно з п.п. 2.1.1. (а), 2.1.3. (г), 2.1.3. (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді саден тулуба, зазначені в п. 1 «в» даного висновку, були небезпечними для життя, при звичайному своєму перебігу «у живих осіб» мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ,1995 р.), мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Ступінь виразності трупних явищ, встановлений при дослідженні трупа ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в 14:00 год.): «Трупні плями розлиті, синюшно-фіолетові, розташовуються на задній та бічних поверхнях тіла. При дозованому тиску на них динамометром з силою 2 кг/см2 протягом 3-х сек. блідніють та відновлюють своє первісне забарвлення через 5-7 хв. (14:00 год.). Трупне заклякання добре і рівномірно виражене у всіх зазвичай досліджуваних групах м`язів. Ознак гнильних змін не виявлено.» - свідчить про те, що з моменту настання смерті ОСОБА_12 і до моменту дослідження його трупа пройшло приблизно 16-20 годин, і таким чином, не виключається, що смерть ОСОБА_12 могла настати 18.09.2018 р. в період часу 18:00-22:00 год. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 крові виявлений етиловий спирт у концентрації 3,34%. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

При заподіянні тілесних ушкоджень у вигляді множинних забійних ран та синців голови, переломів кісток обличчя, крововиливів під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та мозочку, зазвичай протягом короткого проміжку часу, що обчислюється декількома хвилинами, може настати втрата свідомості, що теоретично не виключає вчинення ОСОБА_12 із зазначеними ушкодженнями цілеспрямованих дій (наприклад, пересування, говорити або кричати та інш.) протягом зазначених декількох хвилин, тобто до моменту втрати свідомості.

Суд також вірно послався у вироку, як на докази доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 на:

- висновок судово-медичної експертизи №808 від 08.10.2018 року, згідно якого на кофті потерпілого ОСОБА_12 , В зіскобі з поліетиленової плівки, на вирізці з поліетиленової плівки і салфетці, вилучених з місця події за адресою: м. Одеса, парк ім.Т.Г.Шевченка, виявлено кров людини, походження якої не виключається саме від потерпілого.

- висновки судово-медичних експертиз №№902,903 від 08.10.2018 року, згідно якого на двох тампонах зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_7 , його майки тільняшки знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_12 ;

-висновок судово-психіатричної експертизи №436 від 01.11.2018 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки не страждав, у зв`язку з чим він був здатен повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, в період часу, який відноситься до скоєння ОСОБА_14 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, він знаходився в стані простого (негіатологічного) алкогольного сп`яніння. Однак його дії були не обумовлені будь-якими розладами психотичного рівня (маячення, галюцинації), якісно та кількісно порушеною свідомістю, тому він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Досліджені безпосередньо в суді першої інстанції докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Доводи обвинуваченого щодо його невинуватості та відсутності наміру позбавляти життя ОСОБА_12 суд першої інстанції оцінює критично, оскільки вони у повному обсязі спростовані наведеним доказами.

Сам обвинувачений не заперечує факту перебування на місці події та конфлікту із потерпілим, а також завдання йому ударів кулаком в обличчя.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний судом першої інстанції, показав, що був очевидцем злочину, вказав, що саме обвинувачений спровокував потерпілого на конфлікт, розпочав бійку через ревнощі, ОСОБА_7 збив потерпілого з ніг, сів на нього та завдавав ударів в область обличчя, від яких потерпілий невдовзі помер. Обвинувачений одразу залишив місце скоєння злочину. Свідок характеризував обвинуваченого як особу, яка схильна до агресивних дій.

Як зазначено вище, згідно висновків експертів на одягу ОСОБА_7 та змивах з його долонь виявлено сліди крові, походження якої не виключається від потерпілого, а згідно висновку судово-медичної експертизи усі тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_12 прижиттєво, ймовірно, за декілька десятків хвилин до настання його смерті.

Оглядом місця події виявлено сліди волочіння. Дана обставина узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він відтягнув в сторону труп потерпілого, після того як ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину. При цьому, судом не встановлено фактів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_10 мотиву для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, як про це стверджує обвинувачений, і навпаки доведено наявність такого мотиву у останнього. Доводи ОСОБА_15 про причетність свідка ОСОБА_16 до вбивства потерпілого не підтверджені жодним доказом і очевидно пов`язані із бажанням обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

За заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину, ОСОБА_17 притягнуто до кримінальної відповідальності вироком суду за ст. 396 КК України.

Аналіз подій, що відбувалися, наведені свідками, дані щодо поведінки обвинуваченого до та під час вчинення злочину, характер його дій, а також тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, очевидно вказують на наявність у ОСОБА_7 прямого умислу на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 з мотивів ревнощів та помсти за образи його співмешканки.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав показання свідка, які відповідають даним, що містяться в протоколах слідчих дій та додатках до них, висновкам судових експертиз, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дав повну і належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності та обґрунтовано послався на них у вироку, як на докази доведеності винуватості обвинуваченого.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив всі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, дав їм належну оцінку у сукупності, а тому посилання обвинуваченого на неповноту та неправильність судового розгляду не заслуговують на увагу.

Перевіривши доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо нібито допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що призначене йому покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України у зв`язку із суворістю, то вони є також безпідставними, з огляду на таке.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 50, 64, 65, 66 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, районним судом враховані, ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, мотиви та обставини вчиненого злочину. Суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 . Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду встановлено не було. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вірно визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, наслідками якого є смерть ОСОБА_12 , відомостей про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, з неповною загальною середньою освітою, не одружений, без постійного місця проживання, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, його ставлення до вчиненого, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, наявність тяжких невідворотних наслідків, апеляційний суд вважає, що районний суд, в повній мірі врахувавши положення ст.ст. 50, 64, 65, 66 КК України, дійшов до обґрунтованого висновку про підвищену небезпечність обвинуваченого для суспільства, та зробив вірний висновок про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 9 років позбавлення волі.

Апеляційний суд призначене районним судом покарання вважає відповідним особі обвинуваченого, це покарання є домірним скоєному, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, перевіривши справу в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, або істотних порушень норм кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості, які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, а тому вважає вирок законним і обґрунтованим, а призначене покарання справедливим.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про незаконність оскаржуваного вироку районного суду є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 370, 376, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк із дня вручення копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4