Справа № 500/2653/14-к
Провадження № 1-кп/946/154/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі Одеської області матеріали кримінального провадження, яке внесено в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000785 від 18 березня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, росіянина за національністю, громадянина України, із середньо-технічної освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.02.1986 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 140 ч. 1КК України до 2 років виправних робіт з удержанням заробітної плати 20%;

-12.09.1988 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. ст. 94, 14 КК України до 12 років позбавлення волі;

-03.09.2008 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;

-17.11.2008 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 215, 71 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік,

-28.11.2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2014 року, близько о 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою таємного викрадення майно проник до приміщення кімнати АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав речі, які належать ОСОБА_7 , а саме сумку вартістю 300 грн., в якій знаходився планшет марки «Леново» вартістю 2973 грн., а також дезодорант «Фа», документи на имя ОСОБА_7 спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 3273 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, з проникненням у житло, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і пояснив, що злочин скоїв за описаних вище обставин. Він поясним, що 17 березня 2014 року, близько о 02 год. 30 хв., проник до приміщення кімнати АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав печі, а саме сумку, в якій знаходився планшет марки «Леново». Викрадене він видав працівникам поліції.

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини його винність підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Цивільний позов від потерпілого не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Заявою ОСОБА_7 про викрадення його майна від 18 березня 2014 року.

Протоколом огляду місця події від 18 березня 2014 року, в ході якого оглянутий будинок АДРЕСА_4 .

Заявою ОСОБА_4 про видачу майна, яке він вкрав від 18 березня 2014 року.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

Обставин, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

В силу ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України ОСОБА_4 з не відбутої ним частини покарання, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, два роки позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 затримувався у даному провадженні 18 березня 2014 року, що підтверджується відповідним протоколом, та перебував під вартою по 18 листопада 2014 року. Також встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 21 січня 2021 року та відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в послідуючим продовжився у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне в силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання винному ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив злочини протягом не відбутої частини покарання, призначеного за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2013 р., яким він був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого він був звільнений в силу ст. 75 КК України з випробувальним терміном один рік.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, ОСОБА_4 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. ст. 71, 72 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2013 р., яким він був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі у вигляді двох років позбавлення волі і остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк основного покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з 21 січня 2021 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18 березня 2014 року по 18 листопада 2014 року.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 залишити утримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя