Справа №:755/8833/21
Провадження №: 1-кс/755/3404/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2021 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001674 від 25.04.2021,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року у справі №755/8833/21 (провадження №1-кс/755/2458/21) в рамках кримінального провадження №0001674, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в якій заявник просив слідчого суддю скасувати арешт на майно, накладене вищевказаною ухвалою.

Клопотання мотивоване тим, що на початку травня 2021 року ОСОБА_3 придбав автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом підписання довіреності на ім`я ОСОБА_3 з правом розпорядження вказаним транспортним засобом. 24.05.2021 року було зупинено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому виявлено, що VIN номер вварений кустарним шляхом. В подальшому було вилучено вказаний автомобіль разом з ключами від вказаного транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 . За даним фактом, 24.05.2021 року дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві було порушено кримінальне провадження №0001674 за ознаками проступку передбаченого ст. 290 КК України, вилучене майно визнано речовим доказом. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони права користування, відчуження та розпорядження. Однак, до цього часу нікому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ніхто не є обвинуваченим або особою яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У судове засідання з`явився представник - адвокат ОСОБА_4 , просив задовольнити клопотання про зняття арешту з автомобіля та передати його власнику під зберігальну розписку. Просив скасувати арешт, оскільки його підзахисний за будь-якою вимогою надасть автомобіль, для проведення експертизи чи іншої слідчої дії. Зазначив, що його підзахисний ОСОБА_3 проживає за межами м. Києва, а працює в м. Києві, а арештований автомобіль є єдиним засобом пересування до робочого місця. Жодного ризику того, що ОСОБА_3 має на меті відчужувати автомобіль не має.

Прокурор, слідчий до суду не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Заслухавши представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.
Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Однак, як видно з матеріалів доданих до клопотання ОСОБА_3 не є підозрюваним, обвинуваченим в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001674 від 25.04.2021.
Пунктом 13 листа ВССУ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» роз`яснено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147,158,174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони права користування, відчуження та розпорядження. Транспортний засіб, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 24.05.2021 року поміщено на зберігання на штраф майданчик за адресою: АДРЕСА_1 . Постановами від 24.05.2021 року призначено транспортно-трасологічну експертизу та судово-технічну експертизу документів.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як прокурор, слідчий не представили слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Викладені вище обставини, встановлені в судовому засіданні свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, арешту на майно, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони права користування, відчуження та розпорядження, на час розгляду клопотання не підтвердились.

З урахуванням вищевикладених обставин слідчий суддя вважає, що доказове значення вищевказаного транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , як речового доказу станом на час розгляду цього клопотання не є достатнім для того, щоб протягом тривалого часу зберігати арешт на нього.
Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права володіння, користування та розпорядження транспортним засобом буде непропорційним втручанню у право власності, тобто у право на мирне володіння майном, а тому повинно бути припинено.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна слід задовольнити. При цьому в даному випадку скасування арешту майна означає також скасування заборон відчуження, розпоряджатися та користуватися цим майном.
Керуючись ст. ст.170, 171, 173, 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, а також заборони відчуження, розпорядження та користування, які були накладені ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 у кримінальному провадженні № №0001674 від 25.04.2021.
Виконання ухвали про скасування арешту майна доручити слідчим, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001674 від 25.04.2021.
Повернути ОСОБА_3 , як власнику майна, під відповідальне зберігання транспортний засіб «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Згідно із ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя