Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/468/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року в кримінальному провадженні № 0000592 від 11 грудня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України про продовження обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ульянівка Кіровоградської області, громадянину України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

-27 березня 2008 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією усього належного йому майна. У 2015 році ОСОБА_8 звільнений по відбуттю строку покарання,

строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000592 від 11 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого за ч.ч.3,4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого за ч. 3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченого за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України та ОСОБА_11 обвинуваченого за ч. 4 ст.187 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри останнього у вчиненні умисних особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 та ч.4 ст.187 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

Також під час судового засідання захисником адвокатом ОСОБА_7 було подане клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року в задоволенні вищезазначеного клопотання адвоката ОСОБА_7 відмовлено, а обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 12 червня 2021 року.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчинені групою осіб за попередньою змовою, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, санкція одного з яких передбачає позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, може впливати на свідків і потерпілих, які ще не допитані, вчиняти будь-які дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, вказано, що будь-яких даних про неможливість лікування захворювань обвинуваченого ОСОБА_8 в умовах ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» матеріали справи не містять, а наявність батька, який має тяжке захворювання не зменшує ризиків, передбачених ст..177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі його підзахисний буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, захисник стверджує про відсутність законних підстав для подальшого тримання його підзахисного під вартою, оскільки ОСОБА_8 перебуває під вартою вже досить тривалий час, що є порушенням його Конституційного прав та законних інтересів.

Крім того, захисник вказує, що суд при продовженні строку тримання ОСОБА_8 під вартою не врахував, що він страждає хронічними захворюваннями, які потребують постійної медичної допомоги, на його утриманні перебуває батько, який має похилий вік та потребує постійного стороннього догляду.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки він починаючи з 05 травня перебував на лікарняному, у зв`язку з чим не мав можливості подати апеляційну скаргу вчасно.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у трьох розбійних нападів з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством та погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах, а також вчинене особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжки) за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинах, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим суддя районного суду під час розгляду клопотання прокурора дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, у тому числі за аналогічні умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працює, немає сталого джерела доходу, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» та «Мацнеттер проти Австрії» існує можливість ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності подальшого утримання його підзахисного під вартою спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.

Зокрема, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_8 та тих обставин, що дані кримінальні правопорушення характеризовані певним зухвальством їх вчинення, є підстави вважати наявним ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на потерпілих та свідків, з яких не всі допитані, з метою зміни останніми своїх показань, або відмови від таких.

Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість обвинуваченого ОСОБА_8 зникнути з місця проживання, ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, можливість вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, необхідно зазначити, що перебування на утриманні батька похилого віку та наявність хронічних хвороб не є підставою для зміни обраного запобіжного заходу, а доводи стосовно погіршення стану здоров`я не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначення обвинуваченим ОСОБА_8 у судовому засідання про наявність неповнолітньої дитини, зокрема матеріали провадження не містять, будь-яких доказів стосовно перебування дітей на його утриманні в судовому засідання не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в кримінальному провадженні № 0000592 від 11.12.2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України на 60 днів, а саме до 12 червня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4