Провадження №: 1/755/11/21
П О С Т А Н О В А
"23" лютого 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши, у порядку ст.ст. 349, 350, 352, 353 КПК України, апеляцію прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_2 на постанову від 02.02.2021 року у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установила:

постановою даного місцевого суду від 18.01.2021 (головуюча суддя ОСОБА_1 ) кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, направлено прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 для організації проведення додаткового розслідування.

Разом з тим, не погоджуючись з даним судовим рішенням прокурор 28.01.2021 подав апеляційну скаргу.

Судовим рішенням від 02.02.2021 апеляцію прокурора визнано такою, що не підлягає розгляду.

09.02.2021 отримано Київською місцевою прокуратурою № 4 постанову від 02.02.2021.

12.02.2021 прокурор ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення від 02.02.2021, яку передано судді 23.02.21.

Відповідно перевіривши за даною апеляційною скаргою виконання вимог КПК, у т.ч. його ст. 350, апелянтом, приходжу до наступного.

Згідно абз. 2 ст. 350 КПК при обґрунтуванні прокурором та захисником необхідності зміни чи скасування вироку, ухвали, постанови апеляція повинна містити посилання на відповідні аркуші справи.

Тобто, дана кримінально-процесуальна норма указує, що при подачі прокурором апеляційної скарги вона повинна містити посилання на відповідні аркуші справи при посиланні в такій апеляції на певні факти.

Для прикладу, указуючи факт постановлення судом постанов від 18.01.2021 та 02.02.2021 апелянта має здійснити посилання на відповідні аркуші справи.

Це ж саме стосується і інших так званих даних, котрі апелянт указує, як факт, у т.ч. щодо того, що оголошення постанови від 18.01.2021 відбулося у відсутність апелянта.

Однак, апелянт вимоги абз. 2 ст. 350 КПК не виконав.

Також, згідно абз. 1 ст. 350 КПК, в апеляції зазначаються: 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування .

Апелянт в апеляції просить скасувати постанову від 02.02.2021 посилаючись на норми ст.ст. 367, 370 КПК.

Відповідно до ст. 367 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 цього Кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є: 1) однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства; 2) невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи; 3) істотне порушення кримінально процесуального закону; 4) неправильне застосування кримінального закону; 5) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Згідно ст. 370 КПК істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Вирок (постанову) в усякому разі належить скасувати, якщо: 1) за наявності підстав для закриття справи її не було закрито; 2) вирок винесено незаконним складом суду; 3) порушено право обвинуваченого на захист; 4) порушено право обвинуваченого користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача; 5) розслідування справи провадила особа, яка підлягала відводу; 6) справу розглянуто у відсутності підсудного, за винятком випадку, передбаченого частиною другою статті 262 цього Кодексу; 7) порушено правила підсудності; 8) порушено таємницю наради суддів; 9) вирок (постанову) не підписано будь-ким із суддів; 10) у справі відсутній протокол судового засідання або перебіг судового процесу у передбачених цим Кодексом випадках не фіксувався технічними засобами; 11) порушено вимоги статей цього Кодексу про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; 12) обвинувальний висновок не затверджений прокурором чи він не був вручений обвинуваченому; 13) порушено вимоги статей цього Кодексу, які встановлюють незмінність складу суду, надання підсудному права виступити в дебатах і з останнім словом.

Але, на жодну з підстав визначених ст. 370 КПК конкретно у мотивувальній частині апелянт не посилається, що є неприйнятним у розрізі норм п. 4) абз. 1 ст. 350 КПК.
Не указуються в апеляції і інші дані, що могли б бути в силу норм ст. 367 КПК підставою для скасування постанови у т.ч. визначені (1) ст. 368 КПК, котрі указували б на однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства; (2) ст. 369 КПК, які б засвідчували невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи; (3) ст. 371 КПК щодо неправильного застосування кримінального закону; (4) ст. 372 КПК відносно невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого.

Дійсним є і той факт, що відповідно до ст. 350 КПК в апеляції зазначаються у т.ч. 5) прохання особи, яка подає апеляцію.

Згідно ст. 366 КПК у результаті розгляду апеляцій на рішення, зазначені у

частині другій статті 347 цього Кодексу, апеляційний суд: 2) постановляє свою ухвалу, скасовуючи повністю чи частково ухвалу чи постанову суду першої інстанції.

Відповідно і при подані апеляційної скарги її вимоги мають відповідати ст. 366 КПК, однак, у цій ситуації, апелянт в резолютивній частині апеляції порушує питання про скасування постанови та визнання апеляції такою, що відповідає вимогам КПК без урахуванням норм ст. 366 КПК, а саме не порушує питання постановлення судом апеляційної інстанції відповідної ухвали.

Згідно ст. 352 КПК, у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення.

Тим самим, апелянтом, всупереч наведених вимог КПК України в апеляції сформовано апеляційні вимоги без урахування наведених положень кримінально-процесуального законодавства з даного питання.

Такий недолік апеляційної скарги є істотним та тягне за собою її залишення без руху головуючим суддею у порядку ст. 352 КПК з наданням часу для усунення указаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 11 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 349, 350, 366, 373, 378 Кримінально-процесуального кодексу України, головуюча суддя, у порядку ст. 352 наведеного Кодексу, головуюча суддя, постановила:

залишити апеляцію прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_2 на постанову від 02.02.2021 року у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без руху.

Надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків протягом семи діб з моменту одержання постанови.

В разі не виконання вимог суду, в установлений строк, відповідно до ст. 352 КПК України, апеляція буде визнана такою, що не підлягає розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я Оксана БІРСА