Справа № 161/5968/21
Провадження № 1-кп/161/696/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 травня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 03 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кушка Республіки Туркменістан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

23.11.2020 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого проступку 23.11.2020 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт, які в повному обсязі не відбув.
Однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, у період не знятої та не погашеної судимості повторно вчинив однорідний корисливий злочин.
Так, 02 березня 2021 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в палаті №2 приміщення КП Волинський медичний центр терапії залежностей, що за адресою: м. Луцьк вул. Карбишева, 2 буд. №1, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно з лікарняного ліжка викрав мобільний телефон марки Sumsung, модель SM-J250F/DS блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 3800 грн. із наявною в ньому сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_3 , флеш-носієм ємністю 8 Гб., вартістю 150 грн. та силіконовим чохлом чорного кольору, чим завдав потерпілій особі ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3950 грн. 00 коп.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно,вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Суму викраденого не заперечував. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не працює, потерпілому шкоду не відшкодував, потерпілий ОСОБА_6 у своїй заяві щодо міри призначення покарання поклався на розсуд суду, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту із застосуванням ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, призначає йому остаточне покарання у виді арешту.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року з розрахунку один день арешту - вісім годин громадських робіт та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) місяців 2 (двох) днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді домашнього арешту.
Речові докази: DVD-R диск для лазерних систем зчитування, квитанцію серії АЗ 2478097 з ПТ «ЛОМБАРД ЗАСТАВНО КРЕДИТНИЙ ДІМ» та чек № 1666 залишити при матеріалах кримінального провадження; шапку темно сірого кольору із надписами на ній англійськими літерами «Jeans Gas» сірого кольору та зображення червоного кольору, куртку червоного кольору, марки «Адідас» - залишити за належністю ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: