Провадження № 274/6309/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/254/21

І м е н е м У к р а ї н и
31.03.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6309/19 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Багерово Ленінського району АР Крим, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, працював неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого . . . . . . . . . . . . ОСОБА_9

захисника . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_10

обвинуваченого . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

26 серпня 2019 року приблизно о 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , від чого той втратив рівновагу та присів на асфальт. В результаті дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді забійної рани нижньої губи, неповної екстирпації першого зуба верхньої щелепи з ліва.

Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, відкрито викрав майно ОСОБА_9 , а саме: шкіряну барсетку марки «Каrуа», вартістю 1140 грн., у якій знаходився мобільний телефон «iPhone 6», вартістю 4575 грн., грошові кошти в сумі 2700 грн. та 1800 Євро, що становить 49 914 грн., після чого з місця скоєння злочину зник.

У такий спосіб ОСОБА_6 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 58 329 грн.

Крім того, 30 травня 2020 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебував у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який розміщений в гаражному кооперативі «Молодогвардійський 1А» в м. Бердичеві, де разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої.

В цей час та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 вчинив напад на ОСОБА_12 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, нанісши один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_12 , від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_6 наніс близько чотирьох ударів ногами в область голови ОСОБА_12 , внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на чолі, які є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я.

Подолавши таким чином опір потерпілого, ОСОБА_6 заволодів належним потерпілому ОСОБА_12 майном, а саме: золотою печаткою 585 ґатунку, вагою 7,27 г, вартістю 11270 грн., яку зняв з пальця правої руки потерпілого, та грошовими коштами в сумі 2000 грн., які витягнув з лівої кишені одягнутої на потерпілому куртки, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 13270 грн. та з місця вчинення злочину зник.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів на початку судового розгляду визнав частково, заперечивши суми викрадених грошей у першому епізоді, застосування насильства з метою заволодіння майном. В подальшому після дослідження всіх доказів, допитів потерпілого, свідків вину у скоєних злочинах визнав повністю та показав, що в той день влітку 2019 року він був в центрі міста зі знайомою, пив каву. О 02-02.30 повертався додому, йшов один по вул. Б. Хмельницького, проходив повз магазин «Наш Край». Позаду себе помітив потерпілого, більше нікого з людей не було. У потерпілого в руках була чорна барсетка. Коли потерпілий проходив повз, вдарив потерпілого один раз кулаком в обличчя, від чого потерпілий спіткнувся та втратив рівновагу. Барсетка потерпілого відлетіла на метри два. Він її підняв та швидким кроком пішов з місця злочину. Потерпілий йому кричав: «Стій», але він не зупинився, потерпілий за ним не біг. Біля лікарні оглянув вміст барсетки. Там був ОСОБА_13 , гроші в сумі 900 грн., картки, які він викинув. Телефон був увімкнутий, він вимкнув, вийняв сім-карту та також викинув. Викрадені гроші витратив, барсетку залишив собі, її потім вилучили працівники поліції, телефон подарував знайомому свідкові ОСОБА_14 , не повідомляючи, що той крадений. Оскільки довести не може, що грошей у барсетці було менше, вину визнає у повному обсязі, вказаному у обвинувальному акті, можливо і не помітив кошти. Раніше говорив, що лише йшов за потерпілим і підібрав телефон тому, що боявся відповідальності. Позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю, частково було перераховано кошти потерпілому на відшкодування збитку у сумі 4000 грн., всю суму збитку не має змоги відшкодувати за раз, але якщо не позбавлять волі буде працювати і відшкодовувати. У частині вимог про відшкодування моральної шкоди покладається на розсуд суду, вважає завищеними вимоги потерпілого.

По другому епізоду у 2020 році йому подзвонила колишня дружина, спитала, чи може він підійти до базару. Він погодився. Підійшовши до базару, нікого не виявив, тоді пішов у гаражний кооператив в районі «Заманихи», так як і раніше там бував з колишньою дружиною і потерпілим ОСОБА_15 , розпивали спиртні напої. Потерпілого він давненько не бачив, коли прийшов, запитав у дружини, що трапилося. Дружина з потерпілим відповіли, що нічого такого. Почали всі втрьох розпивати коньяк, під час розпиття колишня дружина розповіла, що потерпілий до неї приставав. В подальшому під час розпиття потерпілий почав йому грубити. Після цього він вдарив потерпілого кулаком правої руки у щелепу. Після удару потерпілий спотикнувся, підслизнувся і впав. Тоді він наніс потерпілому ще пару ударів ногою по плечам, можливо влучив у голову. Дружина сиділа в цей час на дивані, у події не вмішувалася. Після нанесення ударів потерпілому він зняв з пальця потерпілого золоту каблучку, з зовнішньої кишені куртки, яка була одягнена на потерпілому, дістав гроші, десь 2000 грн., після цього забрав дружину та пішли з гаража. Потерпілий був при свідомості, нічого не казав, йому ніяких ударів не наносив. Викрадені гроші він витратив, печатку продав. В подальшому він хотів вибачитися перед потерпілим, відшкодувати збиток, але не зміг його знайти.

У скоєному він кається, просить у потерпілих вибачення, просить не позбавляти волі, так як усвідомив неправомірність своє поведінки, хоче створити сім`ю, працювати, відшкодовувати збитки.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

1. По епізоду відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 винуватість ОСОБА_6 підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив суду, що 24.08.19 він приїхав у місто Бердичів, так як 25.08.19 мав бути на Хрестинах, як хрещений. З собою він привіз 1800 Євро, які були його заощадженнями і які він забув викласти з барсетки. Хрестини розпочали о 13 годині 25.08.19, а з 15 годині вони святкували у кафе «Лагуна». Близько 01 години ночі переїхали у кафе «Чара». Там він побув недовго, випили ще по 50-70 грам і він першим пішов додому, інші ще залишалися. Пішов до нічного магазину неподалік «Універмагу», купив дві пляшки пива. Це було десь за півгодини до подій. Подзвонив до товариша, який мешкає в Канаді. Доки розмовляв з товаришем, сидів на лавці біля пам`ятника Шевченку, випив пляшку пива. Закінчивши розмову, поклав слухавку, відкрив другу пляшку пива та пішов додому по вул. Шевченка. Був у стані сп`яніння, який розцінив би як середній, але почував себе адекватно, все розумів і пам`ятає. У барсетці на цей час залишалися ті 1800 Євро, які він забув викласти, а також 2700 грн., на чому він наполягає, так як він купував золотий хрестик на Хрестини і йому відшкодовували частку, крім того, у нього були також гроші, з яких він тільки частиною розраховувався, в тому числі і коли купував пиво. Чи бачив хтось у нього в барсетці гроші, точно сказати не може, але на Хрестинах була присутня кума ОСОБА_17 , інші люди, він відчиняв барсетку, діставав гроші, телефон. Коли він повертав праворуч на вул. Б. Хмельницького, попереду себе, на відстані 30-35 метрів побачив раніше незнайомого йому обвинуваченого. Інших людей не було. Обвинувачений обернувся і побачив його. Перед магазином «Наш Край» обвинувачений повернув ліворуч і зник з поля зору. Він також йшов до матері на вул. Грушевського і пішов тією ж дорогою. Зайшовши у провулок, дійшов до темного, неосвітленого місця. В цей момент на провулок вийшов обвинувачений, і, ніби нічого не кажучи, наніс йому удар кулаком правої руки у нижню губу. Від удару у нього була розбита губа, був сколотий зуб. Він втратив рівновагу, присів, обпершись на ліву руку, трохи втратив орієнтацію, у зв`язку з чим точно не може сказати, чи обвинувачений стягнув з руки барсетку, чи вона відлетіла, йому здається, що все ж стягнув. Прийшов до тями, коли обвинувачений вже був за метрів 5-6, крикнув обвинуваченому: «Стій, віддай барсетку!», але обвинувачений лише пришвидшився і зник у дворах на АДРЕСА_4 . У викраденій барсетці був «Айфон 6», 2700 грн., 1800 Євро, банківські картки, інші документи водійські права, посвідчення адвоката тощо. Після того він повернувся додому, викликав поліцію. Намагався подзвонити на свій «Айфон», але той вже був вимкнений. Приїхав екіпаж поліції, було здійснено огляд місця події, його завезли в травмпункт, після якого він пішов додому. В обід він повернувся до ОСОБА_18 , відновив номер мобільного, 27 приїхав в ОСОБА_19 та пройшов ОСОБА_20 . Нападника він бачив зблизька і впевнений, що то був саме обвинувачений ОСОБА_6 . Якщо б обвинувачений йому відшкодував всю заявлену ним суму, він би не наполягав на позбавленні волі, але оскільки обвинувачений збиток не відшкодував (ті 4000 грн., які йому надійшли лише 26.03.21 не мають підтвердження, що це на відшкодування збитку), він наполягає на максимальній мірі покарання у виді 6 років позбавлення волі плюс у обвинуваченого є ще і другий епізод. Моральну шкоду в розмірі 18 мінімальних заробітних плат нараховано експертом, він би заявив 26 мінімальних заробітних плат, але підтримує 18;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який показав, що влітку у місті він зустрів знайомого ОСОБА_22 . В розмові обвинувачений запропонував йому ОСОБА_13 , сказав, що він може ним користуватися, якщо розблокує. Телефон обвинувачений дав йому просто так, він обвинуваченому грошей за телефон не давав. Айфон був білого кольору, вимкнений. На той час у нього був телефон для користування і тому наданий ОСОБА_23 телефон він кинув на полицю в гаражі і забув за нього. Через деякий час працівники поліції помітили у нього цей телефон, сказали, що потрібно його перевірити. Він їм його дав і далі за ОСОБА_13 нічого не знає. Коли ОСОБА_23 передавав йому телефон, то казав, що його знайшов;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що 25.08.19 вона була на Хрестинах разом з потерпілим. На 13 годину були у костьолі. Після 15 святкували у кафе «Лагуна». Скільки випили спиртного, не скаже, потерпілий був випивший, але у адекватному стані. У «Лагуні» бачила, як потерпілий діставав з барсетки телефон, коли йому дзвонили, і у барсетці помітила гроші. Звернула увагу, бо їх було доволі багато, і вона ще подумала, хто розумний носить з собою таку кількість. Вона бачила пачку гривень купюрами по 200, товщиною 3-5 мм, а також купюру у 100 Євро. Суму коштів не знає, лише знає, що мав бути розрахунок за подарований золотий хрестик. Після півночі на різних машинах поїхали у кафе «Чара». Вони дівчата, приїхали раніше, хлопці приїхали пізніше, десь о 01-й ночі. У «Чарі» потерпілий був з тією ж барсеткою чорного кольору, коли уходив, на ньому тілесних ушкоджень не було. Де був потерпілий після 01-ї ночі, не знає. Наступного дня вони всі намагалися додзвонитися до потерпілого і ніхто не міг. В подальшому вона розмовляла з потерпілим, той розповів, що йшов додому і по дорозі його побили та забрали гроші. Це вона знає виключно зі слів потерпілого;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який показав, що він працює охоронником об`єкту на АДРЕСА_5 . По справі знає лише те, що десь о 04-05 ранку до нього прийшли міліціонери і спитали, чи не бачив він, щоб хтось забігав чи пробігав. Він нікого не бачив, сторонніх шумів, криків не чув;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.08.19, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_9 заявив, що 26.08.19 близько 03 години невідома особа поблизу магазину «Наш Край» на вул. Б. Хмельницького в м. Бердичеві нанесла йому один удар в обличчя, після чого заволоділа барсеткою, в якій були гроші, документи і мобільний телефон (т. 1, а.п. 13);

- даними протоколу огляду місця події від 26.08.19 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину оглянуто неосвітлену ділянку місцевості за буд. АДРЕСА_3 на відстані 20 метрів від буд. АДРЕСА_4 (т. 1, а.п. 14-16);

- даними протоколу огляду місця події від 12.09.19 з фототаблицею до нього, при проведенні якого у Бердичівському ВП у свідка ОСОБА_21 вилучено мобільний телефон «iPhone 6 А 1586», імеі НОМЕР_2 , який свідкові передав ОСОБА_6 (т. 1, а.п. 27-29);

- даними протоколу огляду місця події від 13.09.19 з фототаблицею до нього, при проведенні якого у Бердичівському ВП у ОСОБА_6 вилучено викрадену ним барсетку чорного кольору з надписом «Каrуа» (т. 1, а.п. 30-32);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 661 від 24.09.19, згідно з яким у ОСОБА_16 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи, неповної екстирпації першого зуба верхньої щелепи з ліва. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету, не виключено за обставин та в термін, вказані в ухвалі, тобто 26.08.19 приблизно о 03 годині (точно час встановити не представляється можливим) при нанесені удару кулаком в обличчя. На тілі потерпілого виявлено як мінімум одне місце прикладання сили. Малоймовірно, що виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок падіння на площину з контактом голови об тверду поверхню. (т. 1, а.п. 47);

- даними протоколу слідчого експерименту від 22.09.19 з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_9 на місцевості показав коли, як та де саме йому було нанесено удар кулаком у обличчя, після чого нападник заволодів барсеткою. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, кінцевим показанням обвинуваченого, показанням потерпілого, даним протоколу огляду місця події від 26.08.19 та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 48-54);

- даними висновку КВФ «Арсенал» про вартість об`єкту оцінки № 23/09 від 20.09.19, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону «iPhone 6» станом на 26.08.19 складала 4575 грн., а шкіряної барсетки «Каrуа» з ремінцем 1140 грн. (т. 1, а.п. 56-58);

- даними довідки Бердичівського ЦВ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідно до якої станом на 26.08.19 офіційний (НБУ) курс гривні за 100 Євро становив 2773,21 коп. (т. 1, а.п. 59);

- даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 13.09.19, а саме ДВД-диску AXENT з відеозаписом з камери спостереження супермаркету «Наш Край» по вул. Б. Хмельницького, 3-а в м. Бердичеві, на якому зафіксовано, як о 03.34 26.08.19 зі сторони вул. Шевченка в напрямку дворів будинків по вул. Б. Хмельницького проходить чоловік у чорному одязі, а о 03.35 у цьому ж напрямку рухається чоловік у світлому одязі, який має дещо хитку ходу та у руках тримає пляшку і барсетку, що спростовує первинні показання обвинуваченого (т. 1, а.п. 63-64);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.09.19, при проведенні якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому 4-х мобільних телефонів впізнав «iPhone 6» у корпусі сірого кольору, як такий, який було викрадено 26.08.19 близько 03.30 та в подальшому вилучено у свідка ОСОБА_21 (т. 1, а.п. 65-67);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.09.19, при проведенні якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому 4-х барсеток впізнав барсетку марки «Каrуа», як таку, яку було викрадено 26.08.19 близько 03.30 та в подальшому вилучено у ОСОБА_6 (т. 1, а.п. 68-69);

- даними протоколу слідчого експерименту від 25.09.19 з фототаблицею до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_6 на місцевості показав коли, як та де саме він 26.08.19 викрадав барсетку потерпілого. Дані протоколу про час, місце вчинення злочину відповідають сформульованому обвинуваченню, показанням обвинуваченого, потерпілого даним протоколу огляду місця події від 26.08.19 та іншим дослідженим доказам. Дані протоколу про спосіб вчинення злочину (потерпілий йшов попереду, потім лежав на землі, а підозрюваний лише підійшов та підняв і викрав барсетку) не відповідають наведеному вище, обвинувачений у кінцевих показання зазначив, що він давав такі показання, побоюючись відповідальності (т. 1, а.п. 81-88);

2. По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 винуватість ОСОБА_6 підтверджується:

*показаннями свідка ОСОБА_26 , який показав, що навесні 2020 року, в суботу, він був у себе в гаражі на території гаражного кооперативу. Вдень бачив, як потерпілий йшов до свого гаража. На потерпілому видимих тілесних ушкоджень не бачив. Під вечір, вже сутеніло, він був ззовні і бачив, як обвинувачений йшов у напрямку від гаража потерпілого, це єдиний шлях до виходу з кооперативу. Обвинувачений йшов швидким кроком, за ним поспішала дівчина. Пам`ятає, що дівчина ще казала, що потрібно було комусь залишити ганчірку чи платок. Більше ніхто з території гаражного кооперативу від гаража потерпілого не виходив. У своєму гаражі він пробув ще дві-три години. Години через дві, вже коли було темно до гаражу прийшов батько потерпілого, питав, чи він нікого не бачив. Зі слів батька він зрозумів, що потерпілого побили, забрали золоту печатку і, ніби, кошти;

*показаннями свідка ОСОБА_27 , яка пояснила, що з ОСОБА_6 вона проживає у цивільному шлюбі з січня 2020 року. Обвинуваченого може охарактеризувати з позитивного боку, як роботящого чоловіка, який гарно піклується про її дитину, навіть думали про усиновлення. Доки вони жили разом, ОСОБА_28 працював, хоча і неофіційно, у ОСОБА_29 , забезпечував сім`ю. Про події з потерпілим ОСОБА_12 знає зі слів обвинуваченого, той розповідав, що подзвонила колишня дружина, зустрілися, почали випивати і щось пішло не так, ОСОБА_28 зняв перстень з потерпілого. Про скоєне обвинувачений шкодував;

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.05.20, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_12 заявив, що 30.05.20 приблизно о 19.30 невідома особа шляхом вільного доступу з приміщення гаражу АДРЕСА_6 викрала золоту печатку та 2000 грн. (т. 2, а.п. 9);

*даними протоколу огляду місця події від 31.05.20 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину оглянуто приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу по АДРЕСА_6 . В ході огляду зафіксовано наявність речовини бурого кольору (т. 2, а.п. 14-17);

*наданими потерпілим оригіналами та копіями товарного чеку від 30.05.20, бирок, фотознімку золотого персня (каблучки), згідно з якими вартість печатки «Велес» становила 11270 грн. (т. 2, а.п. 23, 26, 27);

*даними протоколу огляду предметів, в подальшому визнаних речовими доказами, від 09.06.20, а саме наданих потерпілим товарного чеку від 30.05.20 із магазину «Золото України», бирки із золотого виробу марки «Велес» та магазину «Золото України», фотознімку печатки із золота марки «Велес» (т. 2, а.п. 28);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 235 від 02.06.20, згідно з яким у ОСОБА_12 виявлено забійну рану на чолі, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо як від удару таким по обличчю, так і від удару до такого, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим і в постанові про призначення експертизи, тобто 30.05.20 близько 19.30 при нанесенні одного удару кулаком в нижню частину обличчя та чотирьох ударів ногою по голові, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (т. 2, а.п. 31);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.20 з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_12 на місцевості показав коли, як та де саме вони спочатку розпивали спиртні напої, а потім йому було нанесено удари кулаком у обличчя та ногами по голові ОСОБА_6 , після чого останній заволодів печаткою і грошима. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, даним протоколу огляду місця події від 31.05.20 та іншим дослідженим доказам (т. 2, а.п. 32-37);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 236 від 15.06.20, згідно з яким у ОСОБА_12 виявлено забійну рани на чолі, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо як від удару таким по обличчю (ногою у взутті), так і від удару до такого (не виключається падіння на виступаючі поверхні з положення стоячи), не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим при проведенні слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_12 (т. 2, а.п. 39-40);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.20, в ході якого свідок ОСОБА_26 серед пред`явлених йому зображень 4-х молодих чоловіків впізнав фото ОСОБА_6 , як особи, яка 30 травня 2020 року приблизно о 19.30 разом з жінкою йшла по території гаражного кооперативу по АДРЕСА_7 від гаражу № НОМЕР_1 (т. 2, а.п. 42-43);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.20, в ході якого свідок ОСОБА_26 серед пред`явлених йому зображень 4-х молодих жінок впізнав фото ОСОБА_30 , як особи, яка 30 травня 2020 року приблизно о 19.30 разом з чоловіком йшла по території гаражного кооперативу по АДРЕСА_7 від гаражу № НОМЕР_1 (т. 2, а.п. 44-45);

*даними протоколу огляду відеозапису на компакт-диску, в подальшому визнаного речовим доказом, від 10.06.20 з фототаблицею до нього, а саме записів з камер спостереження магазину «Ялинка», ломбарду «Скарбниця» та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », згідно з якими 30.05.20 о 15.34 ОСОБА_6 з колишньою дружиною купували продукти харчування і спиртне, о 18.43 разом з потерпілим ОСОБА_12 проходили повз кафе «Заманиха», а 31.05.20 закладали якийсь предмет у ломбарді «Скарбниця» (т. 2, а.п. 60-69, 59);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.06.20 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_11 на місцевості показала коли, де та як саме ОСОБА_31 наносив удари потерпілому, після чого викрав гроші та зняв золоту печатку. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого, даним протоколу огляду місця події від 31.05.20 та іншим дослідженим доказам (т. 2, а.п. 74-81).

Суд визнає неналежним доказом та не покладає у основу вироку дані показань свідка ОСОБА_29 , оскільки жодних відомостей про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні в межах предмету судового розгляду, показання не містять.

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Первинні показання ОСОБА_6 щодо способу скоєння злочину, кількості коштів, якими він заволодівав, були заперечені стороною захисту у подальшому, ці фактичні обставини були визнані у повній мірі відповідно до сформульованого обвинувачення у обвинувальному акті. Крім того, такі показання обвинуваченого були спростовані як даними відеозапису з камери відеоспостереження, так і показаннями послідовними потерпілого, підтвердженими свідком ОСОБА_24 .

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку на незначну суму, що підтверджено і потерпілим.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що визнається обвинуваченим. Інших обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, органи обвинувачення не зазначають.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, є тяжкими злочинами.

Обвинувачений раніше не судимий, зареєстрований з матір`ю 1964 р.н., за місцем реєстрації характеризувався як особа, скарг на поведінку якої не надходило, ДОП характеризується посередньо, як такий, що громадський порядок не порушує, з сусідами не конфліктує, притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 178, 175-1 КУпАП, працював неофіційно, у місцях попереднього ув`язнення діагностовано хронічний вірусний гепатит «С», ПЦР+, фіброз 1-2, мінімальна біохімічна активність.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги суспільну небезпеку, кількість, зухвалість діянь, вчинення обвинуваченим нового тяжкого умисного насильницького злочину під час судового розгляду щодо нього іншого кримінального провадження за вчинення іншого умисного тяжкого насильницького злочину, що вказує на спрямованість особистості обвинуваченого, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. І лише враховуючи особу обвинуваченого, який раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаявся, має ряд серйозних захворювань, суд приходить висновку про можливість визначення остаточного покарання обвинуваченому на строк позбавлення волі, ближче до нижньої межі у максимальній санкції статті. Призначати обвинуваченому ОСОБА_6 максимальну міру покарання на максимальний строк, як просить потерпілий ОСОБА_32 , суд підстав не вбачає, законодавець не визначає залежність строку позбавлення волі від розміру відшкодування збитків. На думку суду, саме такий захід примусу є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_16 щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повній мірі в межах судового розгляду, оскільки позовні вимоги повністю визнані обвинуваченим, а заподіяна шкода і причинний зв`язок її настання з діями обвинуваченого доведено разом з висунутим обвинуваченням дослідженими доказами. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого, враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілого, який втратив можливість використання власного майна, вимушений був вживати заходів для відновлення попереднього стану здоров`я, нервувати через здійснення досудового слідства та судового розгляду. При цьому суд приймає до уваги вік, матеріальний стан обвинуваченого, враховує суть шкоди, яка була завдана потерпілому (лише втрата майна і лише отримання незначних тілесних ушкоджень дорослому чоловіку у стані алкогольного сп`яніння) керується принципом розумності, співмірності і достатності, і вважає, що визначений розмір відшкодування у сумі 20000 грн. (навіть з врахуванням добровільно відшкодованих 4000 грн., прохання стягнути сплачений судовий збір в цій частині як процесуальні витрати судом не може бути вирішено у такий спосіб, оскільки такий збір не є процесуальними витратами відповідно до ст. 118 КПК України) є достатньою справедливою сатисфакцією. Суд не може використовувати та не покладає у основу вироку наданий потерпілим психологічний висновок на підтвердження розміру моральної шкоди, оскільки виключний перелік джерел доказування, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, в тому числі власне і розмір завданої шкоди, визначено у ст. 84 КПК України, а наданий потерпілим висновок є висновком спеціаліста психолога, який у виключному переліку відсутній як джерело, у висновку не зазначено, що психолога попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Враховуючи невикористання судом вказаного висновку, підстави для стягнення витрат на залучення спеціаліста (в розумінні ст. 71 КПК України спеціаліст і не залучався), відсутні.

Інший потерпілий також має право звернення з позовом про відшкодування завданої шкоди в порядку цивільного судочинства.

Дані про процесуальні витрати матеріали не містять.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, що передувала скоєнню злочину, а саме те, що ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим під час судового розгляду за вчинення умисного тяжкого злочину, протягом невеликого проміжку часу знову вчинив злочин аналогічної спрямованості, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:

*за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки;

*за ч. 1 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань обвинуваченому ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців.

Початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_6 обчислювати з 31 березня 2021 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 (ід.н. НОМЕР_3 ) 60463 (шістдесят тисяч чотириста шістдесят три) грн. 67 коп. матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди. В решті позовні вимоги - залишити без задоволення.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: ДВД-диск AXENT з відеозаписом з камери спостереження супермаркету «Наш Край», який приєднано до матеріалів провадження залишити у матеріалах кримінального провадження; товарний чек від 30.05.20 із магазину «Золото України», бирки із золотого виробу марки «Велес» та магазину «Золото України», фотознімок печатки із золота марки «Велес», які приєднано до матеріалів провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження; компакт-диск з записами з камер спостереження магазину «Ялинка», ломбарду «Скарбниця» та кафе «Заманиха», який приєднано до матеріалів провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні до набрання вироком законної сили: мобільний телефон торговельної марки Apple модель iPhone 6 (A1586), що 26.03.21 надіслано до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області - передати на відповідальне зберігання, а після набрання вироком законної сили - повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_6 до строку покарання час тримання його під вартою з 12 червня 2020 року до 30 березня 2021 року у відповідності день тримання під вартою одному дню позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1