Справа №: 671/695/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості в об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бубнівка (Наркевицька ОТГ) Хмельницького району Хмельницької області, українця, одруженого, з середньою-спеціально освітою, раніше не судимого, учасника бойових дій, призваного на військову службу за контрактом, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 1 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону НОМЕР_2 окремої гірсько-штурмової бригади, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуваючи на посаді навідника 1 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону НОМЕР_2 окремої гірсько-штурмової бригади військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 68 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 12, 13, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про пряму заборону придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, в серпні 2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) на території колишньої ферми в АДРЕСА_1 , знайшов 5 кущів нарковмісної рослини коноплі, після чого умисно зірвав їх, тим самим незаконно придбав шляхом збирання для власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, переніс вказані вище кущі нарковмісної рослини коноплі на господарство своєї дружини ОСОБА_6 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де на горищі вищезазначеного будинку, шляхом висушування та відділення листя від стебел, умисно незаконно виготовив із них особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 774,19 г., що відповідно до Таблиці № 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, становить великий розмір, для власного вживання, без мети збуту, який, в порушення вимог вищевказаного законодавства, умисно незаконно зберігав на горищі та в кухні вищезазначеного домоволодіння для власного вживання без мети збуту в проміжок часу із серпня 2020 року до 16 березня 2021 року, близько 10 год. 00 хв.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
Крім того, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст. ст. 11, 16, 49, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, без поважних причин, з 16.09.2020 13 години 00 хвилин по 19.03.2021 09 години 00 хвилин самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , тобто до моменту добровільного з`явлення до правоохоронного органу, обов`язків військової служби не виконував, проводив службовий час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону України № 194-VIII від 12.02.2015).
02 червня 2021 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 16.03.2021, з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 407 КК України, будучи ознайомлений з положеннями КПК України щодо укладення угоди про визнання винуватості, погодився на її застосування.
Сторонами було узгоджено призначення покарання ОСОБА_4 : за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки , керуючись ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Також, сторонами угоди визначено обставини, які мають істотне значення, а саме:
- щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та активне сприяння у їх розкритті є обставинами, які пом`якшують покарання;
- відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України.
В угоді обвинуваченому роз`яснено наслідки її укладення, затвердження та невиконання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, в тому числі, у разі надання потерпілим згоди на укладення угоди про визнання винуватості.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся і дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також за ч. 4 ст. 407 КК України, який являється тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення, затвердження і невиконання угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також те, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок.
Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарання, передбаченим КК України.
При цьому, суд вважає за необхідне визначити тривалість іспитового строку в два роки, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, згідно ст. 76 КК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, на підставі ст. 100 КПК України підлягають знищенню.
Витрати за проведені експертизи в розмірі 1471 грн. 05 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 червня 2021 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 16.03.2021.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 червня 2021 року покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки,

- за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази: білий пропіленовий мішок із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору із специфічним запахом, пластмасове відро синього кольору із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору із специфічним запахом, 2 сухі гілочки рослинного походження зеленого кольору із специфічним запахом, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до квитанцій № 022515 від 16.03.2021, № 022542 від 20.04.2021 знищити.
Витрати за дві проведені експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 1471 грн. 05 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1