Справа № 947/1218/21
Провадження № 1-кп/947/502/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 18.09.2020 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іллічівка Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2018 років народження, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

16.07.2020 року о 14:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи на меті шляхом обману заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 , отримав від останнього 1 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.07.2020 року складає 27 119 гривень, та за дані кошти ОСОБА_6 , зобов`язувався перед ОСОБА_5 нібито до 24.08.2020 року виготовити, доставити та установити в кухонному приміщенні вказаного житла оговорені з потерпілим кухонні меблі, білого кольору з сірою стільницею, загальною довжиною 5.7 метрів.

Однак, ОСОБА_6 фактично не маючи наміру виконувати взяте на себе зобов`язання, зазначених кухонних меблів ОСОБА_5 не надав, а отриманими від останнього вищезазначеними грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, за правовою кваліфікацією заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.190 КК України визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 16.07.2020 року о 14:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , він отримав від потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1 000 доларів США, про що була складена відповідна розписка, за виготовлення, доставку та установлення в кухонному приміщенні вказаного житла оговорені з потерпілим кухонні меблі, білого кольору з сірою стільницею, загальною довжиною 5.7 метрів. Однак, взяті на себе зобов`язання виконати не зміг, оскільки на фабриці де він заказував відповідні матеріали для виготовлення меблів виникли проблеми.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, про відшкодування моральної шкоди визнав частково. Просив звернути увагу суду на скрутне матеріально становище, а також зобов`язався виплатити добровільну потерпілому матеріальну шкоду, завдану в наслідок кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 16.07.2020 року він у своїй квартирі зустрівся з ОСОБА_6 з приводу обговорення питання стосовно виготовлення меблів. Вони домовилися, що ОСОБА_6 виготовить кухонні меблі за 1 000 доларів США, про була складена відповідна розписка та передані грошові кошти. Далі, він передав ОСОБА_6 вищезазначені грошові кошти, однак останній меблі не виготовив, грошові кошти не повернути. Потерпілий просив суд задовольнити цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , показала, що потерпілий ОСОБА_5 , являється її чоловіком. У липні 2020 року вони робили ремонт у квартирі АДРЕСА_3 . Виникла необхідність у кухонній меблі, у зв`язку із чим на сайті «ОЛХ», було знайдено оголошення ОСОБА_6 , про те, що він являється виробником меблів. 16 липня 2020 року у вищезазначеній квартирі її чоловіком ОСОБА_5 було передано під розписку ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1 000 доларів США за виготовлення меблів у строк чотири тижні з моменту передачі, однак останній взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту вищезазначених обвинуваченого, потерпілого та свідка, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого обґрунтовані і підтверджені документально.
Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд виходячи з принципів розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, так як сума, яку потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на думку суду, не відповідає спричиненої йому моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 129, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити показання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 27 119 (двадцять сім тисяч сто дев`ятнадцять) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000(десять тисяч) гривень в рахунок моральної шкоди, а всього на суму 37 119 (тридцять сім тисяч сто дев`ятнадцять) гривень, завданої в наслідок кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1