Справа № 463/2800/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/408/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю секретаря: ОСОБА_5 , прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року відмовлено в задоволені скарги представника скаржника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на повідомлення слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 06 січня 2021 року про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України у кримінальному провадженні № 0000246 від 26.03.2019.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що за своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_8 можливо причетний до вчинення злочину, оскільки він фактично передав майно, на яке було накладено арешт.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, ухалити нову, якою скасувати повідомлення про підозру.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, так як слідчим суддею порушено норми матеріального та процесуального права, а тому така підлягає скасуванню. Зазначає, що у слідчого ОСОБА_9 були відсутні достатні докази для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України. Вважає, що у ОСОБА_8 існували правові підстави, передбачені ч.6 ст. 100 КПК України, для передачі ювелірних виробів на відповідальне зберігання, оскільки самі ювелірні вироби не містили слідів кримінального правопорушення, а в УСБУ не було можливості зберігати ювелірні вироби, оскільки станом на 2019 рік не було укладено відповідних договорів про зберігання речових доказів у вигляді ювелірних виробів із дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння. Ювелірні вироби були переданні ОСОБА_8 ОСОБА_10 на відповідальне зберігання у встановленому законом порядку, із складенням 14.01.2019 відповідного протоколу попередження про недопустимість розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, зміни та знищення речових доказів. Тому вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_8 щодо передачі на відповідальне зберігання та тяжкими наслідками у вигляді заподіяння шкоди в розмірі 8650715,32 грн., оскільки така шкода була заподіяна діями ОСОБА_11 , який вчинив розтрату ввіреного йому майна.
Повідомлення про підозру здійснено з порушенням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України, та здійснено неналежним та не уповноваженим слідчим, а погодження повідомлення про підозру здійснено неналежним, та не уповноваженим прокурором. Також зазначає, що до 06.01.2021, тобто до дня повідомлення про підозру кримінальне провадження здійснювалось щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, досудове розслідування в якому могло проводитись виключно детективами НАБУ. ТУ ДБР, розташоване у м. Львові є неуповноваженим органом для здійснення досудового розслідування, що тягне за собою недопустимість зібраних ними доказів. Зазначає, що згідно з інформацією, яка міститься в ЄРДР кримінальне провадження за № 0000246 було зареєстровано з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України. У подальшому згідно з відомостями з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000246 в розділі «Зміни», наявна зміна правової кваліфікації з ч.2 ст. 364 КК України на ч. 3 ст. 365 КК України, яка відбулась 06.01.2021. Вважає, що перекваліфікація дій підозрюваного проведена з порушенням вимог Положення про ЄРДР, а саме після того, як відбулась перекваліфікація дій підозрюваного до Реєстру не вносились відомості під новим номером, що також є підставою для скасування повідомлення про підозру.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 , його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_12 будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду, та надав супровідний лист про скерування обвинувального акта до суду..
Прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу слідчого суді залишити без змін. Також зазначив, що 13 травня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000246 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України скеровано до суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

06 січня 2021 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 . ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06 січня 2021 року, дане повідомлення про підозру відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 зазначені права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив.

Зазначене повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_8 слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_8 підозри, оскільки повідомлення ОСОБА_8 про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки, разом з повідомленням про підозру ОСОБА_8 вручалася і пам`ятка про його права та обов`язки, як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення особи, що вбачається з наявної в матеріалах провадженні копії повідомлення про підозру.
Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про підозру здійснено з порушенням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України, та здійснено неналежним та не уповноваженим слідчим, а погодження повідомлення про підозру здійснено неналежним, та не уповноваженим прокурором апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна постанова про створення слідчої групи від 28.03.2019 відповідно до якої старшим слідчої групи призначено слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 . Також, відповідно до постанови про заміну групи прокурорів від 11.06.2020 відповідно до якої замінено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000246 та визначено її склад, серед яких прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 .

Колегія суддів також враховує, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому мотиви апеляційної скарги з приводу необґрунтованості підозри не впливають на висновки суду щодо обставин повідомлення ОСОБА_8 про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та обставин проведення досудового слідства.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_8 за повідомленою підозрою, оскільки слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення ОСОБА_8 про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4