Справа № 402/433/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2021м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його законного представника - ОСОБА_7 ,
адвоката - ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9
його адвоката - ОСОБА_10 ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Благовіщенське кримінальне провадження №0000066 по обвинуваченню неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Саврань Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня , працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальноо правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_6 спричинив необережне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 при наступних обставинах:

02.03.2019 року близько 02 год. неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи біля кафе «Депо», розташованого в м.Благовіщенське по вул.Героїв України Кіровоградської області, зустрів ОСОБА_9 , із яким в нього виникла сварка. У ході словесного конфлікту із ОСОБА_9 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення йому легких тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний намір, не маючи на меті заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком лівої руки в область правої щоки, після чого ОСОБА_9 упав спиною на асфальтну поверхню тротуару та ударився потилицею.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №14 від 19.03.2019 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток основи та склепіння черепу. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному часу, утворились від дії тупих, твердих предметів і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, а саме: необережне тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України не визнав та пояснив що він в день інциденту між ним та ОСОБА_12 відпочивав в кафе "Депо". При цьому алкогольні напої він не вживав. Зазначив, що між ним та ОСОБА_12 , за ініціативою ОСОБА_12 і раніше виникали конфлікти. ОСОБА_12 раніше висказувався негативно про його батька. В цей день на сходинках кафе його зустрів ОСОБА_12 , який був істотно випивши , почав відводити його в сторону та намагався виясняти з ним відносини. При цьому в ОСОБА_12 в руках була пляшка з пивом.Вони відійшли в сторону базару . Тоді ОСОБА_12 намагався вчинити бійку. В цей час він можливо ненароком , захищаючись намагався відтурнути його від себе і ОСОБА_12 впав додолу. Одразу підійшли відвідувачі і його відігнали від ОСОБА_12 . Після цих подій він пішов додому , що було далі він не знає. Вважає себе не винуватим, просить виправдати.

Представник неповнолітнього обвинуваченого пояснила , що обставини випадку , що стався з її сином їй відомі зі слів інших . Сама вона очевидцем даних подій не була. В день інциденту їй зателефонували вночі і запитали де її син. На той час він був вже вдома. Їй також повідомили що її син побився з ОСОБА_12 . При цьому про те що ОСОБА_12 і раніше чіплявся до нього , їх також було відомо. Вважає що її син не міг спровукувати бійку. Спиртних напоїв він не вживає.

Потерпілий у судовому засіданні пояснив , що через отримані травми він не зовсім добре пам"ятає обставини, однак вважає неповнолітнього ОСОБА_13 винним, просить його покарати та задовольнити його цивільний позов.

Вина неповнолітнього обвинуваченого у скоєному підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснивщо він в день скоєння злочину чергував в районному відділі поліції. Надійшов виклик про бійку в барі «Депо» . Вони виїхали на місце події. Там дізнались що між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 відбувся інцидент, в результаті яких ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження. Вони почали розшукувати ОСОБА_15 а також їздили в лікарню , де дізнались про те що ОСОБА_12 знаходиться налікуванні. Матеріали були передані слідчому.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 показав , що він відпочивав в той вечір в «Депо». Він бачив як ОСОБА_15 та ОСОБА_12 відходили в сторону від кафе. Потім він побачив що ОСОБА_15 намагався відвести руку з пляшкою , яка була в ОСОБА_12 в сторону а іншою він штурхнув останнього в лице. Останній упав і втратив свідомість. Почали збиратися люди та надавати ОСОБА_12 допомогу.

Свідок ОСОБА_17 надав суду наступні пояснення,що в ту ніч він знаходився в барі «Депо». Що саме відбулось між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 йому невідомо. Він лише бачив , що ОСОБА_12 лежав на землі без свідомості і йому надавали допомогу. Потім приїхала швидка і його забрала.Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 надали аналогічні свідчення, свідченням ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснивщо він як черговий лікар-хірург надавав медичну допомогу ОСОБА_12 . Дану обставину він пам`ятає відтворивши медичну документацію що зберігається в лікарні. В лікарню був доставлений ОСОБА_12 в 2019 році близько 2 години ночі з травмами. В лікарні він пробув менше доби та за ініціативою родичів вибув до іншої лікарні. Поступив він з травмою голови , в обмеженій свідомості, з обмеженим контактом . Йому був виставлений діагноз клінічно-крім іншого стан алкогольного сп`яніння. Стан оцінювався як середньої важкості. В записах збереглися записи про травму голови , інші пошкодження описані не були. Після ознайомлення з медичною документацією , наданою Уманською лікарнею, підтвердив що в Ульяновську лікарню ОСОБА_12 був доставлений саме з такими ушкодженнями.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснилащо вона в ту ніч відпочивала в кафе «Депо». Що саме відбулось вона не бачила. Вона бачила лише чоловіка що лежав на землі без свідомості. При цьому з вуха і голови в нього текла кров. Було темно тож було погано видно. Тоді вона надала йому першу допомогу , привела до тями. При цьому на голові в нього була рана. За допомогою води, що лили йому на шию, вона разом з іншими намагалась йому допомогти а ж поки не приїхала швидка. ЇЇ попросили поїхати з ним у швидкій. У приймальному відділенні йому почали надавати допомоги , швидко приїхали родичі, і вона поїхала додому.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста судово-медичний експерт ОСОБА_22 пояснив, що висновки експертизи він робив на підставі медичної документації , що йому надавалась. Підтвердив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_12 , та вказав що такі тілесні ушкодження могли утворитися лише при наданні тілу прискорення.

Його вина також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними, допустимими та достатніми:

Витягом з ЄРДР від 2.03.2019 року , в якому зазначено відомості про спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_6 .

Висновком судово-медичного експерта №14 від 18.03.2019 року згідно з яким на тілі ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток основи та склепіння черепу. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному строку, утворились від дії тупих , твердих предметів і мають ознаки Тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечних для життя в момент спричинення. Утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_23 від ударів кулаком руки або взутої ноги малоймовірне. Виходячи з локалізації та характеру ушкоджень на тілі ОСОБА_12 , вони могли утворитись при падінні з положення стоячи на тверду поверхню після приданого тілу прискорення.При цьому суд критично відноситься до доказу експерименту від 30.03.2019 року за участю неповнолітнього ОСОБА_15 , оскільки даний доказ отриманий з порушенням вимог КПК України , зокрема з порушенням права неповнолітнього на захист та визнає його недопустимим.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_6 , із погляду їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а також взаємного зв`язку, суд приходить до висновку про винність неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст.128 КК України, як спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.Суд дійшов висновку, що тяжке тілесне ушкодження, отриманого ОСОБА_12 було не безпосереднім наслідком заподіяного неповнолітнім обвинуваченим удару чи поштовху в ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою об тверду поверхню, чого обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити, надавши тілу ОСОБА_12 своїми діями прискорення. Тобто його дії були правильно каваліфіковані за ст.128 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання неповнолітнього, суд враховує відповідно до ст.ст.50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, крім того, відповідно до ст.103 КК України, суд враховує умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього.

Відповідно до ст.12 КК України, вчинене неповнолітнім ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст.66 КК України для обвинуваченого є скоєння злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Неповнолітній ОСОБА_6 за місцем проживання та навчання характеризується з позитивної сторони, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_6 проживає у сім"ї з обома батьками, умови проживання сім"ї задовільні.

Вирішуючи питання про доцільність призначення неповнолітньому покарання, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості покарання, виходячи з принципу інтересів дитини, встановленому в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, враховуючи досудову доповідь, згідно з якою існують середні ризики скоєння повторного злочину неповнолітнім за сукупності таких умов: неповнолітній вчинив злочин невеликої тяжкості , ненавмисно, тож суд приходить до висновку щодо призначення йому покарання, з врахуванням ст.100 КК України у вигляді виправних робіт.

Цивільний позов по справі заявлено на суму 115272,94 грн, з них 35272 грн матеріальної та 80000 грн моральної шкоди.

Щодо цивільного позову в частині стягнення матеріальних витрат . Судом встановлено, що потерпілий знаходився на лікуванні в Уманській ЦРЛ з 2.03.2019 року по 12.03.2019 року , що підтверджується наданими суду медичними документами. Суд знаходить підтвердженими документально витрати на лікування в сумі 13618,5 грн . Ця сума складається з витрат понесених на проведення МРТ та витрат на придбання медичних препаратів , використання яких підтверджено листами призначень лікаря. При цьому суд не визнає доказами на підтвердження чеки , які не містять відповідних реквізитів від 3.03.2019.та 11..03.2021року або використання даних ліків не підтведжується листком призначень. Щодо стягнення втраченого заробітку в порядку ст.1195 ЦК України, суд вважає дану обставину не доведеною, оскільки суду не надано жодних доказів працевлаштування чи безробіття ОСОБА_12 .

Щодо стягнення моральної шкоди . Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.Під час визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд врахував глибину фізичних та душевних страждань, завданих особі злочином , наявність перешкод у реалізації її життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості, поведінку потерпілого й дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 15000 грн.
Щодо стягнення судових витрат.Оскільки у відповідності до п.2,6 ст.5 Закону України «Про судовий збір « при поданні заяви судовий збір не сплачується, він стягненню з відповідача не підлягає. Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу сумі 4000 грн., то оскільки адвокат Животовська припинила надання допомоги та умови договору не виконала , дані кошти з обвинуваченого також стягненню не підлягають. У відповідності до ст.1180 ЦК України, шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. Тобто шкода спричинена ОСОБА_12 має бути відшкодована ОСОБА_15 , оскільки останній на час прийняття рішення досяг повноліття.
Речовіих доказів по справі не має.Керуючись ст.ст.ст.ст.368,370,371,373,374 КПК України, ст.100 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Неповнолітнього ОСОБА_6 визнати винним за ст.128 КК України та призначити покарання у виді трьох місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 5 % заробітної плати в доход держави.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 13618,5 грн . матеріальної та 15000 грн моральної шкоди.В іншій частині позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1