УХВАЛА
про накладення арешту на майно
Справа № 495/2165/21

Номер провадження 1-кс/495/785/2021

01 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, у якої вилучено майно ОСОБА_5 , його представника адвоката ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та надання дозволу на його реалізацію,

В С Т А Н О В И В:
31.03.2021 дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та надання дозволу на його реалізацію.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 29.03.2021 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області надійшов рапорт ст. інспектора сектору водної поліції капітана поліції ОСОБА_9 , про те, що 28.03.2021 під час проведення профілактичного рейду на території Білгород-Дністровського лиману спільно з працівниками оперативної групи Держрибагенства було перевірено мотобаркас ЯОД 2379, який здійснює промисловий лов за допомогою невода та під час перевірки на ньому знаходилась свіжовиловлена риба у пластикових ящиках та під час перевірки було проведено заміри даної риби та встановлено, що молодь прилову становить 50% від загальному прилову замість 8% дозволених. Після зважування встановлено, що вага свіжо виловленої риби становить сазан -52 кг., карась - 3668 кг.

За даним фактом 29.03.2021 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 29.03.2021 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Сухолужжя, вул. Дністровська 45 було виявлено риболовне судно «Мотобаркас» ЯОД 2379 на якому знаходилося знаряддя лову, а саме риболовний невод та пластикові ящики у кількості 184 шт. В ході проведення огляду ящиків було встановлено, що у них міститься риба карась - вагою 3668,5 кг., загальною кількістю 29 тис. 965 штук та сазан - вагою 52 кг., загальною кількістю 35 шт.

Фіксація речових доказів, а саме вилученої в ході огляду місця події риби, проведена шляхом фотографування, опису її в протоколі огляду місця події, зважування при передачі на відповідальне зберігання головному державному інспектору Управління охорони водних біоресурсів.

Відтак просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме риболовне судно «Мотобаркас» ЯОД 2379 та риболовний невод, які були вилучені у результаті проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального правопорушення рибу виду карась вагою 3668,5 кг., загальною кількістю 29 тис. 965 штук, сазан вагою 52 кг., загальною кількістю 35 шт.; дозволити реалізацію риби виду карась - вагою 3668,5 кг, загальною кількістю 29 тис. 965 штук, сазан вагою 52 кг., загальною кількістю 35 шт., вилучену під час огляду місця події.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги, заявлені дізнавачем у клопотанні та просив таке задовольнити. Наголосив на тому, що плавзасіб та невод є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а риба безпосереднім об`єктом, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, незастосування арешту матиме негативні наслідки для досудового розслідування.

Бригадир ОСОБА_5 , у якого вилучене вказане майно, його адвокат ОСОБА_6 , представник власника майна ОСОБА_7 , його адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Зокрема вказували, що не вважають, що вказані дії є кримінальним правопорушенням, яке інкримінується органом досудового розслідування. Наголосили на тому, що органом дізнання невірно проведено замір риби та вирахувано кількість молоді прилову. Також зауважили, що протокол огляду місця події не відповідає дійсним обставинам справи та не є належним доказом. Окрім того вказали, що накладення арешту на плавзасіб та невод може завдати істотної шкоди підприємству, оскільки промисел ще не закінчився.

Вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали додані слідчим до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено правові підстави, тобто законні підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Таким чином, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Під час розгляду клопотання встановлено, що за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України 29.03.2021 внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0000126.

В ході проведення огляду місця події від 29.03.2021 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Сухолужжя, вул. Дністровська 45 було виявлено риболовне судно «Мотобаркас» ЯОД 2379 на якому знаходилося знаряддя лову, а саме риболовний невод та пластикові ящики у кількості 184 шт. В ході проведення огляду ящиків було встановлено, що у них міститься риба карась - вагою 3668,5 кг., загальною кількістю 29 тис. 965 штук та сазан - вагою 52 кг., загальною кількістю 35 шт. Молодь прилову становить 50% від загального прилову, замість дозволених 8%.

Як вбачається із суднового білету № 3019, який засвідчує право власності та право плавання судна під Державним прапором України, риболовне судно «Мотобаркас», бортовий номер: ЯОД 2379 належить ПП «Риболовецький союз «Укррибекспорт».

З огляду на обставини, встановлені при розгляді клопотання, слідчий суддя доходить висновку про доведеність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вищезазначені риболовне судно та риболовний невод є засобами вчинення кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні та підлягатимуть дослідженню в ході проведення досудового розслідування, а тому незастосування арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі чи відчуження.

Щодо твердження власників майна про невідповідності протоколу огляду місця події, слідчий суддя зважає на те, що оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що клопотання дізнавача в частині накладення арешту на риболовне судно та риболовний невод слід задовольнити частково, накласти арешт у вигляді заборони відчуження зазначеного майна, у зв`язку з тим, що заборона користування та розпорядження може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власника зазначеного майна та до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, що є неприпустимим.

Щодо вимог клопотання в частині арешту вилученої риби та дозволу на її реалізацію, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, риба різного виду у даному кримінальному провадженні є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій і набутий кримінально протиправним шляхом.

Оскільки риба, вилучена 29.03.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 здобута в результаті вчинення кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст.98, п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження є необхідним накласти арешт на рибу виду карась вагою 3668,5 кілограм, загальною кількістю 29965 штук та виду сазан вагою 52 кг., загальною кількістю 35 штук.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

19 листопада 2012 року постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до абз. 1 п. 28 даного Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що в Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відсутні спеціальні та належні умови зберігання такого виду речових доказів, як риба, у зв`язку з чим у дізнавача обґрунтовано виникла потреба в передачі риби на зберігання з можливістю її подальшої реалізації.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя вважає, що така процесуальна дія, як передача риби на зберігання з можливістю її подальшої реалізації не спричинить шкоди для кримінального провадження, не перешкоджатиме подальшому досудовому слідству та розгляду справи в суді.

Риба належить до речових доказів, що піддається швидкому псуванню, тому вона підлягає реалізації. А відтак, заявлене в дізнавачем клопотання в цій счастині вимог задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.170-172, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно та надання дозволу на його реалізацію задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на риболовне судно «Мотобаркас» ЯОД 2379, яке згідно із судновим білетом № 3019, належить ПП «Риболовецький союз «Укррибекспорт» та риболовний невод, які вилучені 29.03.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на рибу виду карась вагою 3668,5 кілограм, загальною кількістю 29965 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) штук, сазан вагою 52 кг., загальною кількістю 35 (тридцять п`ять) штук, вилучену 29.03.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Дозволити реалізацію риби виду карась вагою 3668,5 кілограм, загальною кількістю 29965 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) штук, сазан вагою 52 кг., загальною кількістю 35 (тридцять п`ять) штук, яка вилучена 29.03.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 06.04.2021.