Справа №579/699/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/860/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транспортним засобом
УХВАЛА
Іменем України

05 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 579/699/21 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 11.05.2021, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

установила:

В поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просять застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинуваченому безпідставно обрано найсуворіший запобіжний захід, відсутні заявлені стороною обвинувачення ризики. ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, примирився з потерпілим, який в судовому засіданні не заперечував про обрання більш м`якого запобіжного заходу, має постійне місце проживання, переховуватися не має наміру та сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження.

21 квітня 2021 року з Конотопської окружної прокуратури до Кролевецького районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 289 КК.

У судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду від 22 березня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, а наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, не зменшились і продовжують існувати.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 11 травня 2021 року до ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 59 днів до 14:40 08 липня 2021 року включно. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що при вирішенні клопотання враховані вік обвинуваченого, його репутація, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, схильність ОСОБА_10 до кримінальних правопорушень та його небезпеку для суспільства, а також неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції цілком вірно дійшов такого висновку, при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 183, 194, 197, 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, у тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, про які наголошував прокурор у своєму клопотанні, а також неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Що стосується доводів апеляційних скарг про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, то вони є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, так як спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортного засобу, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і виправдовує тримання його під вартою, попередня поведінка ОСОБА_10 свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, останній може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ті факти, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання та примирився з потерпілим жодним чином не свідчать про неможливість застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою та не зменшують встановлені судом ризики, оскільки рішення суду першої інстанції належним чином умотивоване і обґрунтоване, матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, які є реальними і продовжують існувати, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та цілком відповідають усталеній практиці ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права особи, яка тримається під вартою, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленим ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 11.05.2021 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4