Справа №463/1511/20
Провадження №1-кс/463/223/21
У Х В А Л А
ІМІЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно. Просить скасувати частково арешт накладений ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.04.2020 року на автомобіль марки «Renault» д.н.з НОМЕР_1 . В частині заборони користування транспортним засобом.
Вважає, що перебування автомобіля на відкритій місцевості протягом тривалого часу негативно впливають на стан автомобіля, ДБР не має можливості належно зберігати вказаний автомобіль, а власник його використовує автомобіль у господарській дільяності і обмеження його у користуванні вказаним автомобілем суттєво впливає на його фінансове становище. Крім того ствердив, що на даний час його підзахисному підозра не пред`явлена, а відтак дане майно підлягає поверненню законному володільцю, а відтак просить скасувати арешт майна в частині заборони користування транспортнимз засобом
У судове засідання заявник не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду вказаного клопотання належним чином, відтак враховуючи вимоги КПК України вважаю за можливе провести розгляд клопотання у його відсутності.
Слідчий ТУ ДБР у м. Львові в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання, Оскільки вважає, що на даний час таке майно є речовим доказом у справі і відповідає вимогам,які містяться у ст. 98 КПК України. Крім того, як вбачається з матеріалів проведеним за результатами НСРД власник даного транспортного засобу усвідомлював, що перевозить незаконно вирублену деревину.
Вивчивши зяаву про скасування арешта майна та матеріали кримінального провадження, вважаю, що заява про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.
Встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.04.2020 року було накладено арешт на майно вилучене під час обшуку, а саме автомобіль марки «Renault» д.н.з НОМЕР_1 . Дана ухвала набрала законної сили.
Як вбачається з постанови прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження від 16.01.2021 року, всі матеріали, що стосуються перевезення деревини вказаним автомобілем, так і накладення арешту на вказаний автомобіль було виділено в окреме провадження і внесено до ЄРДР за №0000044 від 16.01.2021 року.
Сама по собі незгода з ухвалою слідчого судді, яка набрала законної сили не може бути підставою для скасування такого арешту. Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання арештоване майно визнано речовим доказом у справі, дослідження яких може відбутися тільки на стадії судового розгляду. На даний час судом не досліджено зазначені речові докази та інші пов`язані з ними докази. За таких обставин вважаю неможливим зняття арешту з майна, яке визнано речовим доказом.
За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.
За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розгляд кримінального провадження №0000044 від 16.01.2021 року, яке було досліджено в судовому засіданні слідчим суддею, на теперішній час не завершений, а саме провадження перебуває на стадії досудового розслідування і власником майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
З урахуванням викладеного, клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.174,371-372 КПК України,
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1