Провадження № 1-кс/761/520/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме: земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером №:75:028:0004, накладений у кримінальному провадженні №0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2012,-

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва 07.12.2020 (вх. №108443) надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме: земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером №:75:028:0004, накладений у кримінальному провадженні №0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2012.

На обґрунтування клопотання заявник зазначила, що СУ ГУ Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2012, з ознаками вчинення кримінальнихї правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.190, ч.1 ст.362, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.233, ч.2 ст.364, ч.3 ст.289, ч.1 ст.367, ч.5 ст.27, ч.3 ст.362, ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України. У межах вказаного кримінального провадження постановою слідчого від 20.07.2010 №1601 накладено арешт на земельну ділянку яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, земельна ділянка на яку накладався арешт знаходиться за тією ж адресою у Солом`янському районі.

Відтак, на думку заявника, арешт накладений необґрунтовано, з огляду на те, що власник майна жодного відношення до кримінального провадження не має. Крім того зазначила, що арешт майна перешкоджає нормальному користуванню правом власності особі, яка є законним володільцем.

У судовому засіданні представник заявника підтримала доводи клопотання, просила його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, жодних заяв про відкладення суду не надіслав. Неприбуття цієї особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст.172 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення захисника заявника, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З матіралів скарги вбачається, що постановою слідчого Управління Служби безпеки України у м.Києві, заступником начальника СУ Управління Служби безпеки України у м.Києві від 20.07.2010 №1601 накладено арешт на земельну ділянку яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.08.2010 за №10098411.

Водночас згідно листа СУ ГУ НП у місті Києві від 28.09.2020 №П-4655/125/23/2-2020, слічим повідомлено, що СУ ГУ Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2012, з ознаками вчинення кримінальнихї правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.190, ч.1 ст.362, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.233, ч.2 ст.364, ч.3 ст.289, ч.1 ст.367, ч.5 ст.27, ч.3 ст.362, ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України. У межах вказаного кримінального провадження постановою слідчого від 20.07.2010 №1601 накладено арешт на земельну ділянку яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :72:304:0014 та не накладався арешт на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером №:75:028:0004, що на праві власності належить заявнику.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та ЛьонротпротиШвеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Із огляду на викладене, заявником доведено необгрунтованість накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером №:75:028:0004 у межах кримінального провадження №0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2012.

При цьому слідчий суддя враховує висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19, з яких вбачається, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

При цьому, якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17).

Якщо арешт накладений на майно особи під час досудового розслідування за правилами КПК України 1960 року, ця особа була засуджена, і вирок не виконаний, однак до її засудження інша особа на підставі судового рішення стала власником відповідного майна, то вирішення питання щодо зняття такого арешту здійснюється за правилами кримінального судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц).

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Узагальнюючи правові висновки з даного приводу, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, у якому накладено арешт згідно із вимогами КПК України від 1960 року триває, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, а відтак вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Оскільки в ході розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлена відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на вказану земельн ділянку, то відповідно відсутні і підстави для встановлення заборон, визначених в постанові слідчого від 20.07.2010 №1601.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме: земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером №:75:028:0004, накладеного у кримінальному провадженні №0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2012, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений постановою слідчого Управління Служби безпеки України у м.Києві, заступником начальника СУ Управління Служби безпеки України у м.Києві від 20.07.2010 №1601, а саме: земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером №:75:028:0004, що на праві власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1