ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/298/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2021 року,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на посвідчення водія № НОМЕР_1 , видане 27 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_7 .
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що матеріалами клопотання доведено існування на даний час підстав вважати, що майно, арешт на яке просить накласти прокурор, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, з метою його збереження як речового доказу, який необхідний для відповідних експертиз та інших слідчих дій від можливого його приховування, пошкодження, знищення, тому прийшов до переконання, що клопотання підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на зазначене майно.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме посвідчення водія № НОМЕР_1 - відмовити.
Посилається на те, що слідчим та прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції прокурором та слідчим не було доведено наявність підстав вважати, що вилучене у нього посвідчення водія № НОМЕР_1 від 27.01.2021 року має ознаки підробки.
Зазначає, що накладення арешту на посвідчення водія позбавляє його керувати транспортним засобом та можливості доставляти свою дитину до відповідних лікарських установ, що може негативно вплинути на стан здоров`я дитини.
Наголошує на тому, що з моменту реєстрації даного кримінального провадження № 0001040 до дня подання даної апеляційної скарги не проведено судової технічної експертизи вилучених документів на предмет їх підробки.
Посилається на те, що до клопотання прокурора (слідчого) не було додано доказів, що обґрунтовують доводи клопотання та необхідність такого ступеня втручання у його право власності, оскільки в даному кримінальному провадженні його не повідомлено про підозру.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши докази кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001040 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Як встановлено органами досудового розслідування, 29 червня 2021 року надійшло повідомлення від працівника ТОР Заболотного про те, що 29 червня 2021 року, приблизно о 18:00 год. по вул. Татарська, 26, в м. Тернопіль, за порушення ПДР, було зупинено автомобіль БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який під час перевірки пред`явив посвідчення водія з явними ознаками підроблення.
Відомості про дану подію 29 червня 2021 року внесенні до ЄРДР за №0001040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події, 29 червня 2021 року з місця події вилучено посвідчення водія № НОМЕР_1 , видане 27 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_7 .
Постановою дізнавача від 29 червня 2021 року зазначене посвідчення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001040.
Вирішуючи питання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
З огляду на положення ч.1,2,3 ст.170 КПК України, майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, повинно арештовуватися, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно.
Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що річ, на яку прокурор просить накласти арешт, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження цього майна як речового доказу, який необхідний для проведення слідчих дій від можливого його приховування, пошкодження, знищення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того чи іншого майна до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження - існують правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Щодо посилання апелянта на те, що йому підозра не оголошена, тому арешт майна є безпідставним не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2021 року про накладення арешту на майно - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді