Провадження № 1-кс/761/7198/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 011 28 від 20.03.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 011 28 від 20.03.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що внаслідок шахрайських дій невстановлені досудовим розслідуванням особи заволоділи нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 20.03.2021 вказані об`єкти нерухомого майна визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на те, що вказані об`єкти є предметом кримінально протиправних дій, прокурор просив накласти на них арешт.

Прокурор звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 20.03.2021 вказані вище об`єкт нерухомого майна визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання доведено, що об`єкти нерухомості, на які ініційоване накладення арешту, незаконно вибули з власності, що обґрунтовує потреби досудового розслідування у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та обмеження прав осіб з метою недопущення подальшого відчуження вказаного майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 011 28 від 20.03.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України арешт на:

-квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 ;

-квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 .

Заборонити будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися вказаними вище квартирами.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1