Справа № 362/2527/20
Провадження № 1-кп/362/245/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Обухівського району Київської області кримінальне провадження № 120 201 101 400 000 44 від 02.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого водієм на хлібозаводі «Кулиничі», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці приміщення кафе «Doctor Pub» за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, буд. 66, де працював охоронцем, помітив відвідувача, раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , який заснув за одним із столиків.

Надалі, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, з метою приниження честі та гідності раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , маючи на меті показати свою зверхність над ним в присутності інших відпочиваючих у закладі осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи існуючі правила та норми поведінки, з особливою зухвалістю, ОСОБА_4 підійшов до останнього та безпричинно своєю рукою умисно наніс один удар в плече ОСОБА_6 , чим спричинив йому фізичного болю.

Після чого, ОСОБА_4 у відповідь на зауваження раніше незнайомого йому ОСОБА_6 щодо непристойного відношення до нього, як до одного з відвідувачів, розпочав словесний конфлікт з останнім та використовуючи малозначний привід, з метою продовження свого прямого умислу, направленого на грубе порушення громадського порядку, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що проявилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, знаходячись біля барної стійки, обличчям до обличчя ОСОБА_6 , умисно своєю лівою рукою, зібраною в кулак, наніс один удар в праву частину обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній, не втримавши рівноваги, впав на правий бік, на підлогу.

Далі, продовжуючи реалізувати вищевказаний умисел, з особливою зухвалістю в хаотичному порядку ОСОБА_4 став наносити ОСОБА_6 удари руками зібраними в кулак в область голови, обличчя та тулуба, нанісши близько 15-20 таких ударів та близько 10 ударів ногами у взутті по вказаним частинам тіла ОСОБА_6 , не реагуючи на прохання останнього про припинення протиправних дій по відношенню до нього.

В цей час до зали вказаного кафе зайшов знайомий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , який, підійшовши до ОСОБА_4 , намагаючись припинити його хуліганські дії, зробив зауваження останньому. Однак, ОСОБА_4 , протиставляючи себе іншим особам та з метою самоутвердитися за рахунок приниження ОСОБА_6 , умисно своєю ногою, а саме п`яткою наніс ще два удари в область обличчя останнього.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку людей, а саме відвідувачів вказаного закладу.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_4 , виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що виразилось особливою нахабністю та грубістю.

Також, 30 грудня 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де працював охоронцем, помітив відвідувача, раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , який заснув за одним із столиків.

Надалі, ОСОБА_4 у відповідь на зауваження раніше незнайомого йому ОСОБА_6 щодо непристойного відношення до нього, як до одного з відвідувачів, розпочав словесний конфлікт з останнім та використовуючи малозначний привід, з метою продовження свого прямого умислу, направленого на грубе порушення громадського порядку, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що проявилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, знаходячись біля барної стійки, обличчям до обличчя ОСОБА_6 , умисно своєю лівою рукою, зібраною в кулак, наніс один удар в праву частину обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній, не втримавши рівноваги, впав на правий бік, на підлогу.

Далі, продовжуючи реалізувати свій вищевказаний прямий умисел, стоячи над ОСОБА_6 , котрий в цей момент лежав на підлозі поблизу барної стійки, ОСОБА_4 умисно наніс ще близько 15-20 ударів обома руками, зібраними кулак та близько 10 ударів ногами у взутті в область голови, обличчя та тулуба останнього, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виглідя численних саден на обличчі, синця в ділянці правого ока, перелому кісток лицевого черепа справа: перелом вилицевої дуги, латеральної та нижньої стінок орбіти і передньої та задньо-латеральної стінок гайморової пазухи справа, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 052 від 20.02.2020 року: садна на обличчі ОСОБА_6 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а переломи кісток лицевого черепа за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

За згодою всіх учасників судового провадження, у відповідності з нормою ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , свою винність у скоєнні інкримінованих їй злочинів визнав повністю та пояснив суду, що в обвинувальному висновку викладено все вірно і відповідає дійсності. Так, він, дійсно, у дні, час, місці та, за обставин, вказаних в обвинуваченні, перебуваючи на посаді охоронця наніс одному з відвідувачів закладу тілесні ушкодження.

Потерпілий в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненому знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні його власними показаннями.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує так:

-за частиною 1 статті 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

-за частиною 1 статті 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений зареєстрований і постійно проживає в місті Василькові, де має характеристику без негативних відомостей, офіційно працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до пункту 1 частини першої статті 66 КК України є: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

При обранні міри покарання, необхідно застосовувати вимоги ч. 1 ст. 70 КК України та призначити винному покарання за сукупністю злочинів, оскільки ним було скоєно два злочини, кожен з яких містить самостійний склад, по кожному із злочинів не минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності і за вчинення жодного з них особа не звільняється від кримінальної відповідальності.

З урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій частин статей КК України, які передбачають покарання за дані злочини, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді обмеження волі, як достатнє для виправлення винного, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених частиною другою статті 50 КК України цілей покарання.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

При цьому, враховуючи особу винного та усі інші фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та приймає рішення про застосування статті 75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в два роки.

Також, відповідно до вимог частини першої статті 76 КК України суд покладає на засудженого обов`язки передбачені обома пунктами цієї частини статті КК України.

Натомість, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставини, що пом`якшує покарання, суд не вбачає за необхідне додатково покласти обов`язки, передбачені частиною другою статті 76 КК України.

Речових доказів по справі немає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Встановити іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки.

Згідно із ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України, дане судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий