Провадження № 11-сс/4823/158/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої

вирішується

питання екстрадиційного

арешту ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 квітня 2021 року, про визнання наявності підстав для подальшого тримання під вартою з метою екстрадаційного арешту громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До суду надійшло клопотання заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про наявність підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 квітня 2021 року клопотання прокурора задоволено та визнано наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Строк дії ухвали встановлено до 19 червня 2021 року включно.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що відомості про ухилення ОСОБА_8 від правосуддя підтверджуються постановою судді Фрунзенського районного суду м.Владивосток РФ від 24.06.2016 року та постановами відповідних компетентних органів про оголошення його у федеральний та міжнародний розшук. Щодо тяжкості покарання, що загрожує останньому, то згідно вищезгаданого судового рішення, його співучасники, на теперішній час, засуджені і їм призначено покарання у виді позбавлення волі. Також, в матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо протипоказань перебування під вартою ОСОБА_8 за його станом здоров`я. Екстрадиційна перевірка відносно ОСОБА_8 Чернігівською обласною прокуратурою на даний час не завершена, обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 на цей час не встановлено, рішення про його видачу Офісом Генерального прокурора не прийнято, а підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення його видачі на запит компетентних органів Російської Федерації відсутні, а тому клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 квітня 2021 року, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання та змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, для забезпечення його видачі на запит Російської Федерації.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, адвокат переконаний, що судом не взяті до уваги докази, які могли істотно вплинути на висновки суду, а також не надано оцінки доказам сторони захисту. Вказує, що строк дії ухвали очевидно перевищує гранично допустимий строк дії такої ухвали відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України. Також вважає, що слідчий суддя жодним чином не спростував доводи сторони захисту щодо підтверджених документально соціальних зв`язків в Україні, наявності постійного місця проживання в України, а також відсутності доказів щодо ухилення ОСОБА_8 від правосуддя у Російській Федерації. Посилається на не врахування місцевим судом позицій Верховного Суду стосовно того, що розшук підозрюваного сам по собі не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Вважає, що прокурором необґрунтовано та безпідставно зазначено, що строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинені злочини не минули, адже не визначено коли такі строки почали свій відлік. Також вказує про стан здоров`я ОСОБА_8 , що перебуваючи за гратами він позбавлений можливості отримувати належний рівень медичної допомоги. Зазначає, що протягом розгляду Окружним адміністративним судом м.Києва позовної заяви ОСОБА_8 до ДМС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії рішення про його видачу не може бути прийняте відповідно до вимог ч.4 ст.590 КПК України. Посилається на п.п.109, 110 рішення ЄСПЛ у справі «Солдатенко проти України», зокрема вказує, що мають бути забезпечені процесуальні гарантії, які забезпечуються українською правовою системою. З огляду на викладене, захисник висловлює думку, що вказана мета застосування запобіжного заходу до особи, що до якої здійснюється екстрадиційна перевірка може бути досягнута і без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу, адже інші, передбачені КПК види запобіжних заходів в повній мірі можуть охопити та забезпечити досягнення такої мети.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, із матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Відділу поліції № 1 СУ Управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації у місті Владивосток Приморського краю здійснюється досудове розслідування у кримінальній справі № 035860 від 15.05.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.33, ч.1 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації.

Слідчим відділом Управління ФСБ Росії по Приморському краю 08.06.2016 винесено постанову про притягнення ОСОБА_8 в якості обвинуваченого за вчинення зазначених злочинів. Проте, пред`явити обвинувачення ОСОБА_8 особисто не виявилося можливим, у зв`язку з чим його 08.06.2016 оголошено у міжнародний розшук.

Постановою Фрунзенського районного суду міста Владивостока від 24.06.2016 у справі № 3/11-88/2016 обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Працівниками прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст.ст.208,582 КПК України 05.06.2020 о 23 годині 20 хвилин розшукуваного ОСОБА_8 затримано.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2020, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2020, до ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, а саме до 23 години 20 хвилин 15.07.2020, до отримання запиту про видачу російської сторони з утриманням ОСОБА_8 в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Офісом Генерального прокурора 08.07.2020 прокуратурі Чернігівської області доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 , в порядку ст.587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_8 діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, ч.3 ст.307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами.

Передбачені ст.49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинені злочини не минули.

Під час проведення екстрадиційної перевірки установлено, що за повідомленням УДМС України в Чернігівській області від 17.02.2021 ОСОБА_8 знаходиться у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Державною міграційною службою України прийнято рішення від 02.02.2021 року №32-21 про відмову у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення 03.03.2021 року оскаржено захисником ОСОБА_7 до Окружного адміністративного суду м.Києва, ухвалою суду від 02.04.2021 провадження в справі відкрито. За таких обставин, завершення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_8 є неможливим. На даний час ОСОБА_8 утримується у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Встановлений ч.11 ст.584 КПК України двомісячний строк для перевірки судом наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою або його звільнення закінчується 22.04.2021 року.

Передбачені ч.2 ст.585 КПК України обставини, які гарантують запобігання втечі ОСОБА_8 та забезпечення в подальшому його видачі, відсутні.

13.04.2021 року до Новозаводського районного суду м.Чернігова надійшло клопотання заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про наявність підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19.04.2021 року вказане клопотання задоволено.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.ч.6,10,11 ст.584 КПК України строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються КПК України. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

На думку колегії суддів, є наявними, визначені ст.584 КПК України, правові підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 , оскільки такий повинен запобігти можливим ризикам уникнення останнього екстрадиції та потрібен для створення необхідних умов щодо фактичної передачі останнього російській стороні.

При прийнятті рішення судом було враховано тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, наявність соціальних зв`язків та стан здоров`я ОСОБА_11 , а також факт перебування його у міжнародному розшуку як такого, що переховується від органів досудового слідства Російської Федерації.

Також враховано, що на даний час завершення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_8 є неможливим, оскільки захисником ОСОБА_7 оскаржено рішення від 02.02.2021 року №32-21 про відмову у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до Окружного адміністративного суду м.Києва і ухвалою суду від 02.04.2021 провадження в справі відкрито.

У своєму рішенні слідчий суддя розглядав можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та належним чином аргументував, що більш м`які запобіжні заходи, за таких умов, не спроможні гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 в межах ініційованої екстрадиційної процедури.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м.Києві, дружину, виховує малолітню дитину, за станом здоров`я не може перебувати під вартою, не спростовують ризиків ухилення останнього, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.

Також не заслуговують на увагу і доводи стосовно того, що ОСОБА_8 від правосуддя у запитуючій стороні не ухилявся, адже з урахуванням доданих до клопотання матеріалів на його обґрунтування, зокрема даних про оголошення останнього у федеральний та міжнародний розшук наведене спростовується.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються викладеним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку слідчий суддя не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону і скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 585 КПК України КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 квітня 2021 року, якою клопотання прокурора задоволено та визнано наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4