Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9223/20
У Х В А Л А

28 травня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0000007 від 15 січня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17 серпня 2020 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 15 січня 2019 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2020 року справу розподілено на суддю ОСОБА_8
17 серпня 2020 року за ухвалою суду справу призначено до судового розгляду.
На підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_9 № 988 від 24 березня 2021 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2021 року у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_8 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представником потерпілої адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому просив з метою забезпечення цивільного позову накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: 1/7 квартиру АДРЕСА_1 .
Зазначив, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки будь-якого іншого майна у обвинуваченого не має, він не працює.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили у задоволенні клопотання відмовити з підстав його необґрунтованості та неспівмірності заявлених вимог.
Прокурор з приводу вирішення клопотання представника потерпілої поклався на розсуд суду.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.
На підставі положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Як встановлено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
В ч. 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з цивільним позовом потерпіла ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 100 гривень матеріальної шкоди, 45 000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та судові витрати по справі.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2021 року № 258193211, за ОСОБА_6 зареєстровано наступне нерухоме майно: 1/7 частки квартири загальною площею 126,6 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням принципу співмірності вимог засобам забезпечення позову, суд у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ст. 56, 128, 170, 171, 372, КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1