Справа № 182/1069/21
Провадження № 1-кс/0182/257/2021
У Х В А Л А
Іменем України
23.02.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

його представника

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі, клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Golf» 2012 р.в. VIN-код НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні №0000283, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Golf» 2012 р.в. VIN-код НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речового доказу, забезпечення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та відшкодуванню шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В клопотанні зазначено, що 20.02.2021 року приблизно о 07 годині 30 хвилин автомобіль «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Херсонській зі сторони вул. Добролюбова в напрямку вул. г. Чорнобиля поблизу перехрестя з вул. Згоди на регульованому перехресті допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого пішохід отримала тілесні ушкодження у вигляді тяжкої політравми, очат, забій головного мозку тяжкого ступеня, перелом ребер з 3 по 8 справа, гемопневматоракс, перелом обох кісток правої голені, травматичний шок, кома 3 ступеня і була госпіталізована до НМЛ №4, де наступного дня померла.

20.02.2021 безпосередньо на місці ДТП проведено огляд автомобіля «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_2 , який має характерні механічні пошкодження, отриманні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 визнаний постановою слідчого від 20.02.2021 р. речовим доказом у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що вилучений автомобіль має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, оскільки є речовим доказом і містить на собі сліди злочину. Крім того, він необхідний для забезпечення проведення транспортно-трасологічної, судової автотехнічної, інших експертиз в яких виникне потреба проведення, а також для залучення під час проведення слідчих дій, для відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, сума якої на даний час не є остаточно визначеною.

ОСОБА_4 який є власником автомобіля заперечував проти клопотання слідчого, яке підтримав прокурор.

Його представник - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на автомобіль, але просив вирішити питання про передачу транспортного засобу його власнику на відповідальне зберігання, оскільки ОСОБА_4 проживає навпроти приміщення Відділу поліції, він зобов`язується надавати доступ до автомобіля по першій вимозі для проведення усіх необхідних слідчих дій. Крім того, він має інформацію НП України, а саме Департаменту забезпечення діяльності голови щодо відсутності на території м. Нікополя спеціального майданчику для зберігання арештованих транспортних засобів, що вказує на наявність ризику знищення та пошкодження арештованого майна автомобіля, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Перевіривши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтовано належним чином заявлене клопотання та воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 20.02.2021 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за фактом ДТП до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000283 за правовою кваліфікацією ч. 1ст. 286 КК України.

22.02.2021р. постановою слідчого кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.2 ст. 286 КК України, оскільки в результаті ДТП, госпіталізована до НМЛ №4 потерпіла ОСОБА_7 померла.

Як вбачається з матеріалів, під час огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди вилучений автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_2 , який містить на собі сліди кримінального правопорушення, а саме механічні пошкодження характерні для дорожньо транспортної пригоди, які перешкоджають його подальшій експлуатації за призначенням і усунення яких неможливе до завершення досудового розслідування і розгляду кримінального провадження судом по суті.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 частини другої ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям , зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст. 170 КПК України).

Так, за приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить в тому числі арешт майна, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 4) можливість спеціальної конфіскації майна; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого і третіх осіб.

В разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує наймеш обтяжливий спосіб арешту майна

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та н.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі.
Слідчий суддя вважає доведеним ту обставину, що злочин був вчинений і є обґрунтовані підстави вважати, що вилучений під час огляду автомобіль є доказом такого злочину, який відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки цей доказ зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
Об`єктивно існує загроза приховування, перетворення речового доказу, оскільки на сьогодні не проведенні всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження зазначеного транспортного засобу, а власник вилученого транспортного засобу, ОСОБА_4 , як учасник ДТП є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження. Крім того, власник майна може у будь-який час його відчужити.
Отже матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і інтереси власника та володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки проведення експертних досліджень безпосереднього потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер.

Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля «Volkswagen Golf» д.н. НОМЕР_2 , на нього необхідно накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Відповідно до ст. 100 КПК України на стадії до судового розслідування зберігання речових доказів, які вилучені слідчим прокурором, здійснюється стороною обвинувачення у порядку встановленому КМУ., але передача речових доказів на відповідальне зберігання власнику, не суперечить встановленому порядку.

Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000283 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Golf» 2012 р.в. VIN-код НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання. Передати автомобіль «Volkswagen Golf» 2012 р.в. VIN-код НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1