Провадження № 1-кс/643/2753/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення фактичної передачі особи (екстрадиційний арешт) відносно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Рабат, Королівство Марокко, громадянина Королівства ОСОБА_9 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки (вирок набрав законної сили 06.08.2020), який розшукується компетентними органами Румунії, -

ВСТАНОВИВ:
16.06.2021 співробітниками Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затриманий громадянин Королівства Марокко ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Румунії для виконання вироку суду м. Констанца від 15.06.2017 за № 227 з урахуванням змін, внесених вироком апеляційного суду м. Констанца від 04.01.2019 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 32, ст. 188 КК Румунії (замах на вбивство).

Міра запобіжного заходу ОСОБА_11 обрана згідно ордеру на арешт № 1297/2018 від 22.06.2018 судом м. Констанца Румунії у вигляді тримання під вартою.

05.09.2018 ОСОБА_10 оголошений у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_12 юстиції України доручено Харківській обласній прокуратурі, за результатами якої Наказом Міністерства юстиції України від 13.01.2020 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, призначеного вироком суду м. Констанца від 15.06.2017 за №227, з урахуванням змін, внесених вироком апеляційного суду м. Констанца від 04.01.2019.

Інкриміноване ОСОБА_11 кримінальне правопорушення за законодавством України є екстрадиційним і відповідає ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, санкції якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 21.05.2021 прийнято рішення про фактичну видачу ОСОБА_7 до Румунії на підставі рішення від 13.01.2020, отже прокурор простить задовольнити клопотання та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор наполіг на задоволенні клопотання.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши про його безпідставність, незаконність затримання ОСОБА_7 , так як останній не може бути виданий Румунії до відбуття покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2020, яким останнього засуджено до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки із покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому в п. 3 наказу Міністерства юстиції України зазначено про відстрочку фактичної передачі ОСОБА_7 до Румунії до закінчення судового провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину на території України, відбуття покарання чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав. Посилаючись на вказаний наказ, пункт 3 якого кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 592 КПК України, захисник просить у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення сторони захисту, слідчий суддя встановив наступне: згідно наданих документів ОСОБА_10 розшукується компетентними органами Румунії з метою виконання вироку суду м. Констанца від 15.06.2017, з урахуванням вироку апеляційного суду м. Констанца від 04.01.2019, що набрав законної сили, яким ОСОБА_10 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 32, ст. 188 КК Румунії та йому призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Злочин, за вчинення якого ОСОБА_7 засуджено на території Румунії та який віднесено до екстрадиційних злочинів, за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчились, правопорушення, за яке розшукується особа, не належить до військових та не носить політичного характеру.

16.06.2021 співробітниками Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затриманий громадянин Королівства ОСОБА_13 , який розшукується компетентними органами Румунії для виконання вироку. Міра запобіжного заходу ОСОБА_11 обрана згідно ордеру на арешт № 1297/2018 від 22.06.2018 судом м. Констанца Румунії у вигляді тримання під вартою.

05.09.2018 ОСОБА_10 оголошений у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_7 доручено Харківській обласній прокуратурі.

Згідно п. 1 Наказу заступника Міністра юстиції України від 13.01.2020 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії на виконання вироку, центральним органом України щодо видачі особи, прийнято рішення про видачу громадянина Королівства ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Румунії для виконання покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, призначеного вироком суду м. Констанца від 15.06.2017 за №227, з урахуванням змін, внесених вироком апеляційного суду м. Констанца від 04.01.2019.

Пунктом 3 вказаного Наказу відстрочено фактичну передачу ОСОБА_7 до Румунії до закінчення судового провадження за обвинуваченням його у вчиненні злочину на території України, відбуття покарання чи звільнення від відбуття покарання з будь-яких законних підстав.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 ОСОБА_10 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України останній звільнений від відбування покарання із випробуванням на строк три роки із покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно ст. 574 КПК України центральним органом щодо видачі (екстрадиції) підсудних, засуджених у кримінальних провадженнях під час судового провадження або виконання вироку є Міністерство юстиції України.

Частина 1 ст. 584 КПК України передбачає, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Наразі ОСОБА_10 затриманий та перебуває під вартою в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Харківській області, який розташований у м. Харкові по вул. Івана Камишева, буд. 35, тобто на території, на яку розповсюджується юрисдикція Московського районного суду м. Харова.

Як передбачено ч. 7 ст. 584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя, зокрема, встановлює особу, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: застосування екстрадиційного арешту; відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або утримуватися під вартою не інакше як за вмотивованою постановою суду і тільки на підставі і в порядку встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 592 КПК України після прийняття рішення про видачу особи (екстрадицію) центральний орган України може відстрочити фактичну передачу особи до іноземної держави у разі, якщо особа, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), притягається до кримінальної відповідальності або відбуває покарання у виді позбавлення чи обмеження волі за інший злочин на території України - до закінчення досудового розслідування або судового провадження, відбуття покарання чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.

Після прийняття рішення про відстрочку передачі, як вказано в ч. 2 ст. 592 КПК України, відповідна регіональна прокуратура за дорученням (зверненням) центрального органу України здійснює нагляд за процесом відбування особою покарання.

У разі відсутності підстав для відстрочення фактичної передачі особи, передбачених ч. 1 цієї статті, відповідна регіональна прокуратура забезпечує застосування екстрадиційного арешту в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 3 ст. 592 КПК України).

З урахуванням вказаних умов закону, в п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 13.01.2020 відображено рішення вказаного центрального органу України про відстрочку фактичної передачі особи до іноземної держави.

З урахуванням вироку Дзержинського районного суду м. Харкова, яким ОСОБА_10 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення його подальшої передачі (екстрадиції) іноземній державі задоволено бути не може, як передчасне.

Звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням буде доцільним після відбуття засудженим ОСОБА_14 призначеного йому покарання та подальшого звільнення від призначеного покарання відповідно до вимог ст. 78 КК України, тобто після закінчення іспитового строку.

З цього приводу слід зазначити, що передбачена ст. 592 КПК України відстрочка передачі передбачає три окремих підстави для цього: закінчення досудового розслідування або судового провадження, відбуття покарання та звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.

Розділом XII загальної частини КК України передбаченні підстави звільнення від покарання та від його відбування, тобто звільнення від покарання та звільнення від відбування покарання не тотожні поняття. З погляду на це не можна казати, що звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення з випробуванням строком у 3 роки не є звільненням від покарання з будь-яких законних підстав, про що йдеться в ст. 592 КПК України.

Такою законною підставою звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання буде відповідне рішення суду, ухвалене згідно ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку у разі виконання засудженим покладених на нього обов`язків.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 582 КПК України під час затримання особи має бути перевірена відсутність обставин, за яких видача (екстрадиція) особи не здійснюється, а при наявності таких обставин затримана особа негайно підлягає звільненню.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 584 КПК України слідчий суддя виносить ухвалу про відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Таким чином, в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення фактичної передачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 має бути відмовлено і останній підлягає негайному звільненню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 183, 573-584, 587, 592 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення фактичної передачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити та негайно звільнити ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1