Справа № 401/224/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2021 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Світловодську Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працює, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 16 жовтня 2009 року за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;
- вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 березня 2013 року за ч.1 ст.185 до штрафу в розмірі 850 грн.;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України 120 годин громадських робіт;
- вироком Олександрійського міськрайонного суду від 28 березня 2016 року за ч.1 ст.185, 71 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 31 травня 2016 року за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на 1 (один) рік. Відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки 1 (один) місяць. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 28 вересня 2018 року;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 19 листопада 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки. Відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 05 лютого 2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, із застосуванням ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки 2 (два) місяці. Відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки;
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень проти власності за таких обставин.
Так, 15 грудня 2019 року ОСОБА_6 перебував за місцем своєї роботи у виробничому приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські природні води», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Автозаводська, 3.
При цьому, цього ж дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 у виробничому приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські природні води», зверху металевої шафи біля входу виявив барсетку з грошовими коштами.
Діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , переконавшись, що його дії є непомітними, скориставшись відсутністю власника, із виявленої на металевій шафі у виробничому приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські природні води» барсетки, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 1500 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Крім того, 16 грудня 2019 року ОСОБА_6 перебував за місцем своєї роботи у виробничому приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські природні води», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Автозаводська, 3.
При цьому, цього ж дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 у виробничому приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські природні води», біля холодильника на підлозі виявив ланцюгову електропилу торгової марки «Дніпро-М», моделі ЕП-224011.
Діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , переконавшись, що його дії є непомітними, скориставшись відсутністю власника, повторно, таємно викрав ланцюгову електропилу торгової марки «Дніпро-М», моделі ЕП-224011, якою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські природні води» матеріальну шкоду в розмірі 1605,89 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , як і під час досудового розслідування, в інкримінованих йому злочинах винним себе визнав повністю, щиро розкаявся, та суду повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин за місцем своєї роботи таємно викрав 15 грудня 2019 року грошові кошти в сумі 1500 грн., а 16 грудня 2019 року електропилу. При цьому, фактичні обставини щодо часу, місця, способу скоєння злочинів, переліку викраденого та його вартості ОСОБА_6 підтвердив повністю. Зокрема, ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно 15 грудня 2019 року перебував за місцем своєї роботи у виробничому приміщенні ТОВ «Українські природні води». В денний час у виробничому приміщенні підприємства, зверху металевої шафи біля входу, він виявив барсетку, з якої таємно викрав 1500 грн. Крім того, 16 грудня 2019 року він перебував за місцем своєї роботи у виробничому приміщенні підприємства, де біля холодильника на підлозі виявив ланцюгову електропилу торгової марки «Дніпро-М», яку ввечері таємно викрав та продав в ломбард, а виручені гроші використав на власні потреби. Пояснив, що після початку поліцією розслідування вчинених ним крадіжок, він відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдану шкоду, а закладену електропилу він викупив в ломбарді та повернув власнику. З приводу вчиненого він щиро кається та жалкує про скоєне. Повідомив, що він перебуває на обліку в наркологічному диспансері та страждає на нейропатію правого ліктьового нерва, тому просив дати йому шанс виправитися та суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому, суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю доведена зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що обвинувачений ОСОБА_6 в ході розслідування поліцією крадіжки, відшкодував йому завдану майнову шкоду та повернув грошові кошти, тому претензій до обвинуваченого він не має, позов не подавав.
Від представника потерпілої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські природні води», до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, претензій до обвинуваченого не має, проте просив ізолювати ОСОБА_6 від суспільства.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушень.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи суд визнає, що винуватість ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено два умисних корисливих злочина середньої тяжкості проти власності, він неодноразово судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, не одружений, утриманців не має. На обліку у лікаря психіатра не значиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога. Обвинувачений перебуває на обліку у Світловодському РВ філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області з 23 грудня 2019 року.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєних злочинах, та активне сприяння їх розкриттю, відшкодування завданої шкоди потерпілим.
Обставин, що обтяжують покарання органом обвинувачення не виявлено, судом не встановлено.
Суд враховує інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 , яка міститься у досудовій доповіді уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без обмеження чи позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.
З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, враховуючи, що обвинувачений не працює та немає офіційного самостійного доходу, має судимості, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_6 слід призначити покарання, передбачене ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на визначений строк.
При цьому, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 71 КК України в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
В судовому засіданні встановлено, що інкриміновані злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 15 та 16 грудня 2019 року.
До вчинення зазначених злочинів ОСОБА_6 було засуджено вироком суду від 19 листопада 2019 року за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Надалі, вироком суду від 05 лютого 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Також суд, діючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком суду від 19 листопада 2019 року більш суворим, призначеним вироком від 05 лютого 2020 року, призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, від відбуванням якого звільнив на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, із іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Таким чином, покарання за вироком від 19 листопада 2019 року було вже враховано вироком від 05 лютого 2020 року, а саме: суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком суду від 19 листопада 2019 року більш суворим, призначив остаточне покарання.
Отже, на даний час у цьому кримінальному провадженні виникли правовідносини, коли після постановлення вироку (від 05 лютого 2020 року) встановлено, що засуджений винен ще й в інших злочинах, які вчинено ним до постановлення попереднього вироку. Отже положення ст. 71 КК України, на ці правовідносини не поширюються.
Виходячи з наведеного, застосування положень ст. 71 КК України та призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків є зайвим.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі №401/1705/19.
Разом із тим, суд враховує, що відповідно до положень статті 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Суд враховує, що після вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2020 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні у серпні 2019 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, за які призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2019 року, із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України, у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки.
Враховуючи, що ОСОБА_6 за вироками Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2019 року та від 05 лютого 2020 року покарання не відбував, відповідно до положень ст.70 КК України, ОСОБА_6 слід остаточно призначити строк покарання до відбуття за сукупністю злочинів, керуючись правилом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Початок строку відбування покарання слід рахувати з часу взяття обвинуваченого ОСОБА_6 22 грудня 2020 року під варту.
Згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22 грудня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Судові витрати понесені на проведення судових експертиз слід стягнути з засудженого відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 та ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2020 року, більш суворим, ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання з 22 грудня 2020 року.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 22 грудня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.
Речові докази у справі: ланцюгову електропилу торгової марки «Дніпро-М», моделі ЕП-224011, яка знаходиться на зберіганні в ТОВ «Українські природні води», залишити власнику за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Світловодського
міськрайонного суду ОСОБА_1
Згідно з оригіналом