У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є таким що не має судимості,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000185.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
підозрюваний ОСОБА_5 ,
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.07.2021 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 посилаючись на вимоги ст. ст. 131, 176, 183, 370 КПК України вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та звертає увагу на те, що повідомлення про підозру від 25.05.2021 р. складено та підписано не уповноваженою на те особою керівником обласної прокуратури ОСОБА_9 , який не є прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, і це підтверджується постановою про призначення групи прокурорів від 19.05.2021 р.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000185, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
ОСОБА_5 13.05.2021 р. приблизно о 21.40 год. на автомобілі ВАЗ 2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , прибув до сільськогосподарських угідь, розташованих неподалік с. Новоінгулка Миколаївського району Миколаївської області, де в цей час співробітник ТОВ «Кондор С» ОСОБА_11 проводив плановий обробіток посівів хімікатами на самохідному оприскувачі марки «Джон Дір».
ОСОБА_5 побачив, що обробіток посівів не виконується, оскільки рух самохідного оприскувача унеможливлює легковий автомобіль марки «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Поряд з оприскувачем перебували водій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статі.
Невстановлена в ході досудового розслідування особа, підійшла до ОСОБА_14 , і між ними зав`язалась розмова, яка переросла словесний конфлікт, а далі в бійку на ґрунті особистих неприязних відносин. Намагаючись припинити бійку ОСОБА_10 втрутився у конфлікт відштовхнувши невстановлену досудовим розслідуванням особу від ОСОБА_5 .
В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті виниклих в ході конфлікту неприязних відносин, виник злочинний умисел на протиправне позбавлення життя двох осіб невстановленої в ході досудового розслідування особи та ОСОБА_13 , реалізуючи який ОСОБА_5 з автомобілю ВАЗ 2102 дістав належний йому самозарядний нарізний карабін моделі «Форт-201», в конструкцію якого саморобним способом внесено зміни, та усвідомлюючи суспільну небезпечність наслідків своїх дій, бажаючи настання смерті невстановленій досудовим розслідуванням особі та ОСОБА_13 , здійснив постріли автоматичною чергою наявної у нього зброї в бік знаходження вказаних осіб.
Здійснюючи постріли ОСОБА_5 влучив у ОСОБА_13 , якому спричинив певні тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки у верхній треті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Отримавши вогнепальне поранення ОСОБА_13 разом з невстановленою особою на легковому автомобілі марки «Honda Civic» поїхали з місця події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 не довів свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 приблизно 12.01.2012 р. придбав самозарядний нарізний карабін моделі «Форт-201» і отримав дозвіл на зберігання та носіння зазначеної зброї, дію якого в подальшому неодноразово продовжував. Строк дії чергового дозволу на носіння зброї закінчувався 01.03.2021 р., проте ОСОБА_5 після цієї дати не звертався за його продовженням, у зв`язку з чим з 01.03.2021 р. став незаконного зберігати належний йому самозарядний нарізний карабін моделі «Форт-201» та незаконно переносити вказану зброю при собі.
13.05.2021 р. близько 21.30 год. ОСОБА_5 незаконно переніс належний йому самозарядний карабін моделі «Форт-201» до автомобіля ВАЗ 2102, а потім біля сільськогосподарських угідь неподалік с. Новоінгулка Миколаївського району Миколаївської області використав його.
13.05.2021 р. о 22.20 год. ОСОБА_5 перебуваючи на території КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», залишив самозарядний карабін моделі «Форт-201», який в подальшому був вилучений співробітниками поліції.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в неустановленому місці, ОСОБА_5 достовірно знаючи про порядок зберігання та носіння вогнепальної зброї, визначеного Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб здійснив переробку належної йому вогнепальної зброї - самозарядного карабіну моделі «Форт-201», шляхом внесення в конструкцію карабіну саморобним способом змін, а саме: встановленням автоспуску, наявним звід автоспуску, відсутність важілю механізму блокування спускового гачка при складеному прикладі, на прикладі відсутній блокатор прапорця запобіжника, відсутність обмежувача відкритого секторного прицілу для стрільби до 300 м. та збільшенням ємності магазину.
25.05.2021 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, запобігти яким та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не можливо обранням більш м`якого запобіжного заходу.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачені покарання до 15 років позбавлення волі, не з`явився у судове засідання, у зв`язку з чим до нього застосовувався привід, має статус депутата місцевої ради та відповідно суттєвий вплив на місцевих мешканців, підозрюваному відомі всі учасники конфлікту, а деякі з них ОСОБА_12 є підлеглим, тривалий час незаконно зберігав зброю, яку в подальшому застосував проти людей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії, передбаченні ч. 1 ст. 177 України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст. ст. 29, 62 Конституції України).

Вказаних вимог закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримано не в повному обсязі, а також не оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані заяви ОСОБА_13 від 19.05.2021 р., протоколів огляду місця події від 13.05.2021 р. та 14.05.2021 р., допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 , висновку СМЕ № 504 від 18.05.2021 р. та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Окрім цього, матеріали провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, в тому числі особливо тяжкого злочину, може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому, при встановленні наявності ризиків, апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий суддя в порушення вимог ст. 194 КПК України, вийшов за межі клопотання слідчого, і, встановив наявність такого ризику, як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про який в клопотанні слідчого не йшлося.
Крім того, апеляційний суд, зважаючи на обставини події, які відбулись 13.05.2021 р., з яких вбачається (з постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 19.05.2021 р.), що інші особи, які в даному кримінальному провадженні (за обвинуваченням ОСОБА_5 ) є потерпілими, зокрема ОСОБА_13 та інша невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою, реалізуючи спільний умисел на протиправне позбавлення життя двох осіб, першими здійснили постріли, з невстановленої досудовим розслідування зброї, в бік ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , внаслідок чого влучили у ОСОБА_10 спричинивши останньому вогнепальне поранення, і в цей час ОСОБА_5 здійснив декілька пострілів в бік нападників, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є депутатом Баштанської районної ради VIII скликання, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, має двох доньок та трьох онуків, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем мешкання, нагороджений чисельними подяками, медалями, має певні хвороби, є учасником бойових дій, наявності заяв депутатів Миколаївської області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про готовність взяття ними підозрюваного ОСОБА_5 на поруки, доходить висновку, що, як обґрунтованість підозри, так і встановлені слідчим суддею ризики переховування від слідства та суду, впливу на свідків і потерпілих та вчинення інших кримінальних правопорушень є незначними.
Аналізуючи викладене, а також враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, апеляційний суд визнає, що хоча матеріали клопотання і містять дані, які можуть вказувати на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак прокурором не доведено недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим, обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням викладеного та даних про його особу, є невиправданим.

За таких обставин, відносно ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить його належну процесуальну поведінку до закінчення судового слідства по кримінальному провадженню і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Отже, ухвала слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, клопотання слідчого задоволенню частково, апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню частково, як така, що містила прохання про скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2021 року відносно ОСОБА_5 скасувати.
Постановити нову ухвалу. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23.07.2021 р. із забороною з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 та покладенням наступних обов`язків:
- прибувати за всіма викликами до слідчого, прокурора та суду;
- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3