Провадження по справі № 1-кп/752/480/21
У Х В А Л А

"13" квітня 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час проведення судового розгляду кримінального провадження № 0000090, данні про яке 04.08.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростень Житомирської області, що обіймає посаду директора ТОВ «Сентос Централ Логістікс» зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 ст. 366 КК України,

за участі сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, обіймаючи посаду директора ТОВ «Сентос Централ Логістікс» (), маючи умисел на ухилення від сплати податків у значних розмірах та будучи відповідальною за організацію бухгалтерського та податкового обліку підприємства, повноту відображення в обліку всіх господарських операцій, правильність внесення доходів та витрат за відповідними звітними періодами, достовірність та своєчасність нарахування та сплату в бюджет податків, умисно порушила податкове законодавство та вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати податків та службове підроблення.

Так згідно обвинувального акут, ОСОБА_3 у період з січня 2013 по грудень 2014, перебуваючи за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Калинівка, вул. Київська, 49-Ж, шляхом відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності ТОВ «Сентос Централ Логістікс» нереальних господарських операцій з TOB «РА Національні Технології» (), ТОВ «Рекламна агенція ЮМ» (), ТОВ «Юніон Медіа» (код ЄДПОУ 31109686), ТОВ «Медіа УМ» () про нібито отримані послуги із розміщення рекламних матеріалів на рекламних площах в мережі Інтернет, у порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України безпідставно сформувала у підпорядкованого підприємства податковий кредит з податку на додану вартість, що призвело до несплати ПДВ на суму 1263951грн., та у порушення підпунктів 14.1.27, 14.1.36, пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.10.3, пункту 138.10, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9, пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України валові витрати, внаслідок чого занижено податок на прибуток підприємства на суму 1214786грн., а також, скориставшись електронним цифровим підписом, ОСОБА_3 особисто підписала офіційні документи податкової звітності, які офіційно протягом березня 2013 - лютого 2015 року були подані до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві по вул. Жилянській, 23, де вони були зареєстровані в якості офіційних документів податкової звітності підприємства, тобто, використані.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, а також за ч.1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складенні та видачі завідомо неправдивих документів.

В ході судового розгляду сторона захисту заявила клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих їй дій не визнала, але наполягала на її звільненні від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності, розуміючи, що така підстава не є реабілітуючою.

Захисник також просив скасувати вжиті заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна ОСОБА_3 розрахункових рахунків ТОВ «Сентос Централ Логістікс», які були застосовані згідно ухвал Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2018.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечувала, зазначивши, що це є безумовним правом обвинуваченої, і повідомила суд про те, що данні про переривання чи зупинення строків давності у даному провадженні відсутні.

Суд, розглянувши клопотання сторона захисту, пришов до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 КК України злочинність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 інкримінованих дій) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за які передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, до яких відносяться діяння, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_3 (в редакції ч.2 ст. 212, ч.1 ст. 366 КК України на момент вчинення діянь).

Згідно даних обвинувального акту інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення були вчинені у період з січня 2013 року по грудень 2014 року, тобто з дня вчинення останніх з інкримінованих дій інкримінованих дій минуло більше і на момент пред`явлення клопотання минуло більше трьох років.

Даних про переривання чи зупинення строків давності у даному провадженні судом не встановлено.

ОСОБА_3 судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підставі закінчення строків давності та отримано її згоду на таке звільнення.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Вищезазначені обставини дають суду підстави дійти до висновку про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того у даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУДФС у м. Києві пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 .

Вирішуючи долю цивільного позову, суд приходить до наступного.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає повторному пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Вжиті заходи забезпечення кримінального провадження арешти накладені на майно і грошові кошти, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягають скасуванню.

Процесуальні витрати, відповідно до вимог ст.124 КПК України, підлягають віднесенню на рахунок держави. Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.124, 128, 174 КПК України, ст.49 КК України, -

постановив:
клопотання сторони захисту задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000090, данні про яке 04.08.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_3 , закрити.

Процесуальні витрати у справі - вартість витрат на залучення експерта для проведення судово-економічної експертизи № 263/06/2018 у розмірі 8008 грн. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2018 у справі № 752/12463/16-к на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Сентос Централ Логістікс» (), відкритих в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2018 у справі № 752/12463/16-к, на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 44,2 кв. м, житловою площею 19,6 кв.м та об`єкт житлової нерухомості за адресою: за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 56,2 кв. м, житловою площею 24,2 кв.м, що на праві власності зареєстровані за ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1