Справа №760/4463/21. Провадження №11-сс/824/3535/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

15 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.02.2021 року, вих. № 4255/19, про вчинення кримінальних правопорушень.

Як зазначив в ухвалі слідчий суддя, твердження ОСОБА_6 про те, що в його заяві про вчинені кримінальні правопорушення від 19.02.2021 року, вих. №4255/19, вказано всі елементи та ознаки вчиненого кримінального правопорушення є необґрунтованим, оскільки це не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, зокрема, у зазначеній заяві скаржником взагалі не вказано жодної фізичної особи, а виходячи з чинного законодавства України за наведеними у заяві статтями Кримінального кодексу України застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру взагалі неможливо.

Крім того, місцевий суд дійшов висновку, що постановлення судового рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 та зобов`язання уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України повторно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, рішення щодо внесення яких до ЄРДР вже було постановлено ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року, є таким, що порушить принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 23 квітня 2021 року у судовій справі 760/4463/21 від 23.04.2021 року; зобов`язати Солом`янський районний суд м. Києва заново розглянути його скаргу за вих. №4262/22 від 22.02.2021 року на бездіяльність керівника ГПД НАБУ в порядку, визначеному ст. ст. 306, 307 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що 19.02.2021 року через приймальну Національного антикорупційного бюро України на ім`я керівника ГПД НАБУ ним було подано заяву за вих. №4255/19 про вчинення кримінальних правопорушень ТОВ «Київліфт», яка була зареєстрована того ж самого дня за вх. № ЗГ № В-2263. На переконання апелянта, у даній заяві вказані всі елементи та ознаки вчинених кримінальних правопорушень, а також зазначено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України. Однак в порушення вимог ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР та апелянта не повідомили у належний спосіб про результати розгляду його заяви, у зв`язку з чим 22.02.2021 року він звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у задоволенні якої слідчий суддя відмовив.

Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, стверджує, що слідчий суддя не викликав у судове засідання керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 , поклався на заперечення представника НАБУ ОСОБА_8 , який не наділений повноваженнями детектива та працює відповідно до Закону України «Про звернення громадян», не витребував і не дослідив матеріали його звернення, в порушення вимог ст. 26 КПК України вдався до розгляду по суті заяви про вчинені кримінальні правопорушення, а також вирішував ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що оскаржувану ухвалу було постановлено без його участі, а копію ухвали слідчого судді він отримав рекомендованим листом 24.05.2021 року та 25.05.2021 року подав апеляційну скаргу через канцелярію Київського апеляційного суду.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки представника прокуратури суду невідомі, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom,

no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що повний текст ухвали суду від 23.04.2021 року було постановлено без особи, яка її оскаржує /а.с. 21/ та те, що автор апеляційної скарги ОСОБА_6 дізнався про зміст ухвали лише 24.05.2021 року, та як убачається в матеріалах провадження, подав апеляційну скаргу на дану ухвалу 25.05.2021 року через канцелярію суду, про що свідчить дата реєстрації апеляційної скарги /а.с. 29/, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, отже колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.02.2021 року, вих. № 4255/19, про вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Кожен, хто вважає, що його права і свободи порушуються, повинен мати право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо порушення вчинили особи, діючи в ролі офіційних осіб (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

З матеріалів провадження вбачається, що 19.02.2021 року через приймальну Національного антикорупційного бюро України на ім`я керівника ГПД НАБУ апелянтом було подано заяву за вих. №4255/19 про вчинення кримінальних правопорушень ТОВ «Київліфт», яка була зареєстрована того ж самого дня за вх. № ЗГ № В-2263.

Однак, як зазначив ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР та апелянта не повідомили у належний спосіб про результати розгляду його заяви, у зв`язку з чим 22.02.2021 року скаржник звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Приписами ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною четвертою цієї статті Кодексу слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вимоги даної норми КПК України є імперативними, не підлягають широкому тлумаченню та будь-які виключення з них не допускаються.

Враховуючи, що заява ОСОБА_6 формально містить відомості про вчинення кримінальних правопорушень, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Посилання слідчого судді на те, що факти, викладені в заяві не свідчать про вчинення кримінального правопорушення є помилковим, оскільки, визначений у ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами фактичних обставин справи для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім того, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Тому неприпустимою є здійснена слідчим суддею в своєму рішенні оцінка фактичних обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, з огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що постановлення судового рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 та зобов`язання уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України повторно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, рішення щодо внесення яких до ЄРДР вже було постановлено ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року, є таким, що порушить принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Проте, висновок слідчого судді про те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05.11.2020, справа № 760/22631/20, провадження №1-кс/760/7232/20, вже було частково задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 13.10.2020 року, вих. №4007/13, про вчинення кримінальних правопорушень, зареєстрованою за заявою за вх. №В-15909, в якій ОСОБА_6 вже викладалися відомості про незаконну, на його думку, діяльність ТОВ "Київ-Медіа" і ТОВ "Сітіліфт", пошкоджений через їх рекламні стенди одяг скаржника та спричинену цими товариствами шкоду ОСОБА_6 в розмірі 3 200 000 грн., є хибним.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, копії ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 05.11.2020 року /а. с. 58-61/, суддею було частково задоволено скаргу та зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 13.10.2020 року, вих. №4007/13, однак, в даному провадженні ОСОБА_6 оскаржує невнесення відомостей за заявою від 19.02.2021 року, вих. № 4255/19. Отже, слідчий суддя прийшов до невірного висновку про те, що за даною заявою вже були внесені відомості до ЄРДР.

Таким чином, відмовивши у задоволенні скарги з вище зазначених підстав, слідчий суддя позбавив ОСОБА_6 права на судовий захист, не дослідив належним чином доводи його скарги, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, а тому колегія суддів доходить висновку про порушенням слідчим суддею вимог ст.ст. 136, 306 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Допущені під час розгляду скарги ОСОБА_6 істотні порушення вимог КПК України є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2021 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 117, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.02.2021 року, вих. № 4255/19, про вчинення кримінальних правопорушень, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.02.2021 року, вих. № 4255/19, про вчинення кримінальних правопорушень, слідчим суддею суду першої інстанції іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 з ю б і н ОСОБА_10 Ш р о л ь