Провадження № 1-кс/761/9012/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

21 квітня 2021 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якій заявник просить скасувати зазначену постанову про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги заявник зазначає про те, що 06.02.2021 близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень водій авто «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 помер в кареті швидкої допомоги.

У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14.02.2018 року.

Таким чином, заявник вважає, що внаслідок вищевказаної події власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 завдано матеріального збитку та моральної шкоди.

05.04.2021 адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 з клопотанням від 14.04.2021 про визнання ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, та залучення його у якості потерпілого.

08.04.2021 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову, якою в задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України, відмовлено.

Однак, заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вважає, що таке рішення слідчого є немотивованим та незаконним, а у зв`язку з чим постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Заявник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду скарги завчасно та належним чином. У скарзі зазначив, що у разі його неявки у судове засідання розгляд справи проводити без його участі.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію заявника про можливість розгляду скарги у його відсутність, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника адвоката ОСОБА_3 .

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , рішення якого оскаржується, на виклик в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений завчасно та належним чином.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, рішення якої оскаржується, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у їх відсутність.

Проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що 08.04.2021 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову, якою було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні його потерпілим, у зв`язку з тим, що він є особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України, у кримінальному провадженні, кваліфікованому за ст. 286 КК України.

Частинами 1 і 3 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Слід зазначити, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи. Предметом злочину є об`єкти зі шкідливими властивостями, внаслідок використання яких завдано шкоди здоров`ю особи або заподіяно смерть.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України включає три обов`язкові ознаки: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; наслідки у вигляді спричинення смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження; причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і настанням наслідків.

Кваліфікуючими ознаками цього злочину є спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і відповідальність за ч.2 ст.286 КК України диференційована залежно від тяжкості наслідків, які настали, а саме - смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, потерпілим у кримінальному провадженні в результаті порушення ПДР України або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, може бути лише особа, якій завдано тяжких тілесних ушкоджень, тобто фізична шкода, а не майнова чи моральна.

Відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя погоджується з висновками старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , викладеними у постанові від 08 квітня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки потерпілим у кримінальному провадженні в результаті порушення ПДР України або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, може бути лише особа, якій завдано тяжких тілесних ушкоджень, тобто фізична шкода, а не майнова чи моральна, як про це помилково зазначає заявник, та вважає, що така постанова є обґрунтованою та законною.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, прийшов до висновку, що скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 08.04.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слід залишити без задоволення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за доцільним звернути увагу скаржника на те, що КПК України серед учасників кримінального провадження виділяє цивільного позивача, яким подано органу досудового розслідування чи суду цивільний позов про відшкодування моральної та/або матеріальної шкоди внаслідок заподіяного кримінального правопорушення. Статус потерпілого та цивільного позивача в кримінальному провадженні не є тотожним.

Отже, за наявності достатніх підстав, визначених законодавством, заявник не позбавлений можливості на захист своїх прав пов`язаних з відшкодуванням шкоди, шляхом подання відповідного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000144 від 07.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1