Справа №463/5031/21
Провадження №1-кс/463/3119/21
У Х В А Л А

10 червня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

представників скаржника - ОСОБА_4

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 13 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000391 від 9 квітня 2020 року.

Скаргу мотивує тим, що з оскаржуваною постановою не згідний та вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, а тому оскаржувана постанова є незаконною та її слід скасувати.

Оскаржувана постанова вмотивована зокрема тим, що, на підставі відомостей отриманих із протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , органом досудового слідства встановлено, що 01.07.2019р. ним отримано рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2002р. у справі №5/185- 18/27 за позовом прокурора м. Львова в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова до Обласного підприємства ТзОВ «Агротехобмін» про скасування державної реєстрації. 03.07.2019 року вказане рішення Господарського суду Львівської області скеровано у Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу» для вжиття заходів щодо його виконання. Слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 скеровано належним чином завірену копію вказаного судового рішення.

Обмежившись лише допитом свідків у кримінальному провадженні - заявника ОСОБА_3 та слідчого Залізничного ВП ОСОБА_6 , не усунувши протиріч та розбіжностей у їхніх показах, які є протилежними, не вказавши у зв`язку із чим надається перевага у показах одного свідка над іншими та відкидаються показання іншого свідка, орган досудового розслідування прийшов до передчасного, на думку скаржника, рішення про відсутність в діянні слідчого Залізничного ВП ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Проте, органом досудового розслідування, всупереч нормі ст.365 КК України, взагалі не надано оцінку та не знайшло будь якого відображення в оскаржуваній постанові те, що слідчий ОСОБА_6 вийшов за межі наданих йому повноважень, адже у відповідності до ст.2 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема:

- судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суб`єктом звернення до державного реєстратора із вимогою про скасування реєстраційної дії Законом уповноважене виключне коло осіб - суд або державна виконавча служба.

У відповідності до ст.28 Закону, державний реєстратор відмовляє у проведенні реєстраційної дії у випадку, якщо документи подано особою, яка не має на це повноважень.

Окремо звертаємо увагу, що за вищезазначений рішенням господарського суду Львівської області позивачем, стягувачем є Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова.

Для того, щоб звернути рішення суду до примусового виконання спочатку потрібно отримати виконавчий лист. Так, згідно з процесуальним законом за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, судом першої інстанції видається один виконавчий лист.

Примусове виконання судових рішень здійснюється органами і особами, визначеними Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», зокрема, органами державної виконавчої служби, які входять до системи органів примусового виконання рішень Міністерства юстиції України.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відтак, старший слідчий Залізничного ВП ОСОБА_6 , діяв не як уповноважена особа (такою є за законом орган ДВС), свідомо надав державному реєстратору рішення суду, яке не є виконавчим документом, та з порушенням встановленого строку на пред`явлення виконавчого документу.

Не врахування цих обставин, не надання їм будь якої правової оцінки свідчить лише про поверхневість та формальний підхід до встановлення обставин справи у ході досудового розслідування.

Окрім цього, 06.10.2020 року Личаківським районним судом м. Львова задоволено скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 , скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000391 від 09.04.2020р. та направлено матеріали кримінального провадження №0000391 від 09.04.2020 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові для проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з аналогічних підстав.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, в судове засідання не з`явився, заперечення не подав, матеріали кримінального провадження за трьома запитами, які адресовані як слідчому так і керівництву ТУ ДБР м. Львова до суду не скеровано. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.

Згідно оскаржуваної постанови від 06 квітня 2021 року слідчим кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000409 від 10 квітня 2020 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Не зважаючи на неодноразову вимогу слідчого суді, матеріали кримінального провадження на адресу суду не скеровано, в зв`язку з чим слідчим фактично не представлено суду доказів, які б могли підтвердити підставність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Жодних заперечень з приводу викладених у скарзі доводів на адресу суду також не скеровано.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Окрім того, аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження та надані ухвали слідчих суддів про скасування попередніх постанов, слідчий суддя погоджується із доводами скаржника про те, що слідство проведено неповно, а висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення у діях слідчого ОСОБА_8 є непереконливі та зроблені без достатнього обґрунтування.

Так, у відповідності до положень ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 40 КПК України визначено повноваження слідчого.

З постанови про закриття провадження вбачається, що під час допиту слідчий визнав, що 01.07.2019 року ним отримано рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2002 року у справі 18/27 за позовом прокурора в інтересах державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова до Обласного підприємства ТзОВ «Агротехобмін» м.Львів про скасування державної реєстрації. Окрім того, 03.07.2019 року в порядку ст.93 КПК скерував вказане рішення для вирішення питання щодо виконання вказаного рішення в частині скасування державної реєстрації Обласного підприємства ТзОВ «Агротехобмін» м.Львів, оскільки відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб не було внесені відомості про це у реєстрі. При цьому слідчий зробив висновок про відсутність склад злочину у діях слідчого поліції виходячи із положень ст.1 Закону України «Про Національну поліцію України».

Однак слідчий ТУ ДБР не звернув увагу на обґрунтовані доводи заявника про те, що спеціальним законом визначена процедура виконання судового рішення і слідчий не наділений жодними повноваженнями від себе особисто чи від імені держави вчиняти процесуальні дії на виконання рішення суду у господарській справі, а тим більше коли рішення суду у зв`язку із закінченням строків виконання втратило законну силу.

Окрім того, слідчий ТУ ДБР не встановив яким чином і від кого слідчий ОСОБА_8 отримав копію рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2002 року у справі 18/27, чи у процесуальний спосіб і якщо слідчий ТУ ДБР вважає, що він отримав його у порядку ст.93 КПК України (збирання доказів), то чому вказане рішення не долучено до матеріалів справи, а було скеровано реєстратору, на якій підставі докази вилучені із справи і передані особі, яка не має жодного відношення до провадження.

При цьому у попередніх ухвалах слідчі судді вже посилалися на незаконність аналогічної постанови виходячи з того, що слідчий обмежившись лише допитом свідків у кримінальному провадженні - заявника ОСОБА_3 та слідчого Залізничного ВП ОСОБА_6 , не усунувши протиріч та розбіжностей у їхніх показах, які є протилежними, не вказавши у зв`язку із чим надається перевага у показах одного свідка над іншими та відкидаються показання іншого свідка, орган досудового розслідування прийшов до передчасного, на думку скаржника, рішення про відсутність в діянні слідчого Залізничного ВП ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення і втретє прийняв аналогічне рішення не виконавши вказівки, які надавалися в ухвалах слідчими суддями.

Беручи до уваги наведене, а також керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 13 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000391 від 9 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1