УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне затримання та позбавлення волі, подану в порядку ст. 206 КПК України, -
В С Т А Н О В И В:
28 травня 2021 року адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.206 КПК України, в якій просив визнати затримання ОСОБА_3 незаконним та зобов`язати Державну прикордонну службу України звільнити з незаконного утримання ОСОБА_3 .
Як вбачається зі скарги адвоката, 03 квітня 2021 року з ЗМІ стало відомо про те, що на території Молдови викрадено громадянина ОСОБА_3 . 16 травня 2021 року в телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з`явилося відео, в якому ОСОБА_3 повідомив, що він живий та здоровий.
Дослідивши властивості вказаного відео, адвокатом встановлено, що воно змонтоване за допомогою програми Adobe Premiere Pro 2020.0 (Macintosh). Відповідно до договору №27919 на закупівлю програмної продукції від 19 грудня 2019 року програма Adobe Premiere Pro була закуплена Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, що належить до Державної прикордонної служби України, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, на думку сторони захисту, є обґрунтовані підстави вважати, що Державна прикордонна служба України незаконно утримує ОСОБА_3 за відсутності підстав для затримання, передбачених ч.1 ст.208 КПК України та без вмотивованого рішення суду.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно приписів п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Стаття 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Так, відповідно до частин 2-5 статті 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 206 КПК України дозволяє дійти висновку, що його основною метою є забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

До аналогічного висновку дійшла і Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (Постанова від 27.05.2019 у справі № 766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18).

За наслідками вивчення скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання та позбавлення свободи громадянина ОСОБА_3 , слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру вважати, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення особи свободи.

Так, зазначенні в скарзі адвоката обставини є лише припущеннями сторони захисту та не ґрунтуються на будь-яких належних та допустимих доказах.
Додані до скарги копії договору про закупівлю програмної продукції №27919 від 19.12.2019 та "відомості про властивості відео" не містять жодних відомостей про підтвердження будь-які фатичних даних про затримання чи незаконне тримання під вартою ОСОБА_3 .
Таким чином, на момент отримання скарги адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_3 , відсутні відомості про те, що останній утримується в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва та є затриманою особою, тому у слідчого судді не виникає обов`язку, відповідно до ст. 206 КПК України постановити ухвалу, якою необхідно зобов`язати негайно доставити таку особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Крім того, вимогами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо визнання затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, незаконним. Тому, скарга адвоката ОСОБА_2 про визнання затримання ОСОБА_3 незаконним, не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування, в порядку ст. 206 КПК України.

Враховуючи те, що ст. 206 КПК України не передбачає порядку розгляду заяв чи скарг, слідчий суддя вважає, що в даному випадку можливо застосувати положення п.2 ч.2 ст.304 КПК України, та вбачає наявність підстав для повернення скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне затримання та позбавлення волі.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 206, 208, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне затримання та позбавлення волі, подану в порядку ст. 206 КПК України, - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1