ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/94/21 Справа № 194/497/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000159 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з професійною технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 26 травня 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. ст. 69, 70, 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 02 січня 2020 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання при виконанні вироку.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.
О 15:52 год. 23 квітня 2020 року, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину Єва № 163, розташованого по вул. Пушкіна № 6 в м. Тернівка Дніпропетровської області, по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці вітрини, умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить ТОВ РУШ, а саме: туалетну воду марки Versace Man Eau Fraiche, об`ємом 100 мл., вартістю 1 097,75 грн. Далі, туалетну воду сховав в кишеню кофти, та продовжуючи зберігати викрадене майно, не розрахувавшись за нього пройшов повз каси та вийшов з магазину.

ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, спричинивши ТОВ РУШ матеріальну шкоду на загальну суму 1 097,75 грн.

В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить вказаний вирок скасувати, як занадто суворий та ухвалити новий вирок, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.

Зазначає, що як на досудовому слідстві, так і в суді вину визнавав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, розповів при яких обставинах вчинив кримінальне правопорушення, добровільно відшкодував шкоду, яку завдав ТОВ РУШ в повному обсязі та не оскаржував фактичні обставини кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що за місцем проживання він характеризується позитивно, будь-які скарги за місцем його мешкання відсутні. Займається найманням людей на кладку плитки, порогів, встановлення вікон, дверей та іншого. Має на утриманні батьків пенсіонерів 1959 та 1957 років народження, які мають проблеми зі здоров`ям та потребують догляду.

Обвинувачений в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому, враховуючи думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок, - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відносно доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому більш м`якого покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, мешкає з батьками, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також судом першої інстанції врахована досудова доповідь органу з питань пробації, згідно якої, рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як дуже високий. Фактором, який підвищує ризик вчинення повторного правопорушення, є відсутність офіційного місця роботи. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб - високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може ставити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10