УХВАЛА
про накладення арешту на майно
Справа № 495/4011/21

Номер провадження 1-кс/495/1349/2021

03 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:
31.05.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 23.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Встановлено, що 21.05.2021 року до чергової частини Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,шляхом зловживання довірою заволодів правом власності на належну заявнику квартиру, чим завдав заявнику значної шкоди.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_4 , після смерті матері яка була власницею квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в належні строки потерпілий не встиг вступити в спадщину, нотаріус рекомендував звернутись до суду з даним питанням так як на той момент у потерпілого не було грошей, і через це виникли проблеми. Даною проблемою він поділився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який погодився допомогти з вирішенням даного питання і потерпілий надав йому паспорт, через декілька місяців ОСОБА_7 , повідомив що в йому не вдалося вирішити питання.

В 2021 році ОСОБА_7 , повідомив що вказана квартира належить йому та надав час покинути житло.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом.

Враховуючи вище викладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити з метою збереження квартири як речового доказу.

У судовому потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого.

У судовому засідання адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України 23.05.2021 внесено відповідні відомості до ЄРДР № 0000548.

В ході розслідування встановлено, що 21.05.2021 до чергової частини Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зловживання довірою заволодів правом власності на належну заявнику квартиру, чим завдав заявнику значної шкоди.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 , зловживаючи довірою заволодів правом власності на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом.

В ході розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 04.06.2021.