Справа № 209/2474/21
Провадження № 1-кс/209/533/21
У Х В А Л А
Іменем України
07 липня 2021 року м. Кам`янське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05 липня 2021 року за № 0000315, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта вища, підприємець ФОП « ОСОБА_8 », неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 05.07.2021 року, у період часу з 19.00 год. до 20.40 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 знаходився у приватному будинку за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності його цивільній дружині ОСОБА_9 . Перебуваючи у кухонній кімнаті, ОСОБА_5 на підставі особистих неприязних стосунків затіяв словесний конфлікт з хатньою робітницею ОСОБА_10 , що переріс в обопільну сварку, під час якої у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на позбавлення ОСОБА_10 життя.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на навмисне вбивство іншої людини, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_5 , цілковито усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті людини і бажаючи їх настання, схопив кухонній ніж та, усвідомлюючи, що спричиняє тілесні ушкодження, від яких може настати смерть потерпілої, маючи намір позбавити ОСОБА_10 життя, умисно завдав вказаним ножем не менш 10 ударів у життєва важливі частини тіла: область брюшини, грудної клітини та спини ОСОБА_10 .
Від отриманих численних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла на місці події: у будинку АДРЕСА_2 , згідно довідки про причину смерті № 795 від 06.07.2021 року, виданої Кам`янським міжрайонним бюро СМЕ, смерть її настала від нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, тобто протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
05.07.2021 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315.
06.07.2021 р. о 13.35 год. старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області у приміщенні СУ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40, каб.203. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06.07.2021 р. о 19.10 год. у приміщенні ВП №1 Кам`янського РУП у м. Кам`янське ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у дачі свідчень стосовно пред`явленої підозри ОСОБА_5 відмовився на підставі ст.63 Конституції України.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_5 має фінансову можливість виїхати за межі міста та країни, орган досудового розслідування вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Окрім того, з моменту відкриття кримінального провадження та встановлення місцезнаходження підозрюваного, останній чинив дії по переховуванню та перешкоджанню співробітникам поліції до доступу до нього та залучення до участі у проведенні слідчих дій. Підозрюваний ОСОБА_5 у разі залишення на волі може негативно впливати на основних свідків по справі, з метою зміни ними свідчень у суді ,так як добре з ними знайомий.
У зв`язку з тим, що знаряддя злочину, одяг, в якому був підозрюваний в момент вчинення злочину та інші речі, які можуть мати значення для досудового розслідування, на даний час не встановлені та не вилучені, в органу досудового розслідування є упевненість, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість знищити такі речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Окрім того, підозрюваний не бажає давати свідчення стосовно вчиненого ним кримінального правопорушення, не проявляє ознаки каяття стосовно вчиненого ним особливо тяжкого злочину та позбавлення життя людини, має можливість іншим чином чинити перешкоди для встановлення істини у кримінальному провадженні, не має бажання законним шляхом брати участь у слідчих діях по кримінальному провадженню, відмовляється добровільно надавати біологічні зразки для дослідження, видавати речі, тому орган досудового розслідування вважає, що він, перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що охоплюється поняттям ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи викладені обставини, слідчий вважає, що наявні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити, наполягала на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив його задовольнити, наполягал на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Запобіжний захід є винятковим та забезпечить належну поведінку підозрюваного. На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний, враховуючи його майновий стан, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та має можливість знищити речі та документи. Одночасно наголосивши, що підозрюваний з місця вчинення злочину зник та переховувався від органів досудового розслідування. Наполягає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився надавати пояснення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи, це тим, що тяжкість кримінального правопорушення, не може бути підставою для обрання найсуворішого і виняткового запобіжного заходу. Зазначив, що прокурор ставиться до ОСОБА_5 , як вже до заздалегідь винної особи. Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема диспозитивності сторін. Відмова ОСОБА_5 надати біологічні зразки, не є підставою, а є правом захисту підозрюваного. В свою чергу викладена підозра має мати суб`єктивний характер, доказів стороною обвинувачення не надано, а будь-які сумніви трактуються в бік підозрюваного. Дії його підзахисного неможливо кваліфікувати вірно, оскільки відсутній висновок, щодо причин настання смерті, відповідно не зрозуміло від чого померла особа (від нанесення порань чи від несвоєчасного надання допомоги). Крім того, протоколи допиту свідків складені оперуповноваженим, що є недопустимим, підозра є необґрунтованою, відповідно з доказів залишається лише протокол огляду місця події. Щодо ризиків, які зазначив прокурор, по-перше відсутні докази, що особа має намір виїхати за межі країни, по-друге не надавання особою біологічним зразків є його правом, по-третє неможливе знищення або спотворення речей, так як вже проводився обшук та речі було вилучено. Докази надані слідчим є необґрунтованими. Просить обрати відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних захід або визначити заставу.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків щодо ухилення ОСОБА_5 від слідства та суду. Наголосивши, що протокол допиту свідка ОСОБА_13 було складено 05.07.2021 року в проміжок часу з 04.00 год. до 04.20 год., коли злочин ще не було вчинено. В протоколі допиту свідка ОСОБА_9 взагалі не зазначено час проведення слідчої дії. Посилаючись на рішення КСУ зазначив, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен опиратися на докази та висомі аргументи, які в даному випадку відсутні взагалі. Просить відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрати відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, або визначити заставу.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що зазначене клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в задоволені клопотання, захисників, адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою слід відмовити, виходячи з наступного.
Кримінально-процесуальним законодавством України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
П.2 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.
В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000315 від 05 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
06.07.2021 р. о 13.35 год. старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області у приміщенні СУ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40, каб.203. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06.07.2021 р. о 19.10 год. у приміщенні ВП №1 Кам`янського РУП у м. Кам`янське ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, на переконання слідчого судді, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21.04.2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».
За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, тому існує ризик того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є обґрунтованим, так як на початковій стадії досудового розслідування предмети злочинного посягання, а саме знаряддя кримінального правопорушення, одяг, в якому був підозрюваний в момент вчинення злочину та інші речі, які можуть мати значення для досудового розслідування, на даний час не встановлені та не вилучені, в органу досудового розслідування є упевненість, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість знищити такі речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане побоювання є обґрунтованим в силу того, що особа з місця вчинення злочину зник та переховувався від органів досудового розслідування, а це свідчить про те, що він не хотів бути викритим у вчинені злочину.
Ризик перешкоджати у кримінальному провадженні іншим чином є обґрунтованим, так як перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 буде мати реальну можливість підшукання свідків для створення алібі, чим буде вчиняти перешкоди у вказаному кримінальному провадженні.
Відтак, оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя зазначає, що вони є реальними та позбавляють можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Також, слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є й забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Відмовляючи у задоволені клопотання, захисників, адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та таким чином, забезпечить досягнення мети застосування такого запобіжного заходу.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.
Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати у зв`язку з тим, що в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,184,205,309,395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05 липня 2021 року за № 0000315, про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, тобто до 17.00 годин 02 вересня 2021 року, без визначення застави.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 11:30 год. 06.07.2021 року.
Клопотання адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, або з можливістю внесення застави, залишити без задоволення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дати отримання підозрюваним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1