Справа №: 671/1186/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора

ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого
ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську матеріали кримінального провадження № 0000189 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бакоти Кременецького району Тернопільської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 05 листопада 2019 року ОСОБА_4 відповідно до наказу № А- від 04 листопада 2019 року призначена на посаду продавця-консультанта в магазині № НОМЕР_1 «Економ» ПП «Славутич-Поділля».

05 листопада 2019 року між ПП «Славутич-Поділля» в особі директора ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого працівник, який займає посаду продавця-консультанта, безпосередньо пов`язану із використанням грошових та товарно-матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому підприємством цінностей і у зв`язку з цим зобов`язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів до запобігання збитків; б) своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, які загрожують забезпеченню зберігання довірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і подавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; г) приймати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.

У невстановлений слідством час у продавця-консультанта ОСОБА_4 , яка являлась матеріально відповідальною особою, виник протиправний злочинний умисел, спрямований на привласнення ввірених їй грошових коштів, отриманих від реалізації товару, котрі перебували у її віданні та належали ПП «Славутич-Поділля», з метою покращення свого матеріального становища за рахунок їх використання у власних цілях.

В подальшому, в період часу з 03 травня 2020 року по 26 червня 2020 року ОСОБА_4 , будучи матеріально відповідальною особою та перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні магазину № 18 «Економ» ПП «Славутич-Поділля», розташованому за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 35а, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужими коштами, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на привласнення ввіреного їй чужого майна, яке перебувало у її віданні, а саме грошових коштів, отриманих від реалізації товарів, розуміючи протиправність своїх дій, всупереч вимогам договору про повну матеріальну відповідальність, діючи умисно, маючи вільний доступ до касової програми підприємства за допомогою присвоєного їй особистого індивідуального паролю доступу, шляхом анулювання чеків по проведених касових операціях, привласнила грошові кошти в сумі 13969,55 грн., які належать ПП «Славутич-Поділля», спричинивши останньому майнової шкоди на вказану вище суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні.

07 серпня 2020 року між представником потерпілого ПП «Славутич-Поділля» ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з даною угодою обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 191 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України (в редакції закону, чинній на момент скоєння кримінального правопорушення) відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, визнає повністю.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та представником потерпілого, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України (в редакції закону, чинній на момент скоєння кримінального правопорушення). Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_8 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого, вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000189, укладену 07 серпня 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ПП «Славутич-Поділля» ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1