№336/509/21
н/п 1-кп/336/384/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно працевлаштований на АТ «Мотор-Сич», на посаді слюсар, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
11 серпня 2020 року приблизно о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в коридорі будинку, де діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, на підґрунті раптово виниклого словесного конфлікту між ним та потерпілою ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ногами наніс не менше двох ударів в область обличчя та лівої руки потерпілої, яка з метою самозахисту в момент нанесення ударів прикрила обличчя, спричинивши останній перелом діафізу лівої ліктьової кістки, що є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, та синець в проекції кута нижньої щелепи ліворуч, що є легким тілесним ушкодженням.
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за вказаних в обвинуваченні обставин, надав детальні показання про фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема вказав, що 11 серпня 2020 року в денний час за місцем спільного мешкання між ним і потерпілою виникла сварка, в ході якої він наніс удари за механізмом, вказаним в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.
Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання згідно із ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Керуючись наведеним при призначенні покарання, враховуючи, що обвинувачений не має судимостей, на обліку лікарів наркологів та психіатрів не перебуває, працевлаштований офіційно, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд погоджується із висловленою сторонами позицією та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні до нього покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, та, оскільки обвинувачений не несе високої суспільної небезпеки, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши мінімальну тривалість іспитового строку, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових кримінальний правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати в провадженні відсутні.
Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, поклавши на нього передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1