н/п 1-кс/953/6667/21
"07" липня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
за участю слідчого - ОСОБА_4 ,
за участю представника власника майна ОСОБА_5 ,
06.07.2021 Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме накласти арешт на зазначене в клопотанні майно та, що належать ОСОБА_7 , а саме: складений ніж SKIF; годинник HUBLON GENEVE;мобільний телефон «Моторолла» модель XT2053-1;закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_1 ;водійське посвідчення на імя ОСОБА_7 , НОМЕР_2 ;посвідчення помічника адвоката на імя ОСОБА_7 серія 532 від 08.11.2019;банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_3 ; банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_4 ;картка фітнес клубу TopTrainng; гаманець чорного кольору;навушники в чорному чохлі;магнітна картка № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;картка спортивного клубу «Столичный»;зв`язка ключів (6 ключів, магнітний ключ, ключ від парковки );купюра номіналом 100 доларів США МН65639098А;купюра номіналом 100 гривень СЕ 5881941. Майно, на яке накладено арешт зберігати згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.
05.07.2021 за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.294, ч.3 ст.206-2, ч.2 ст.347 КК України - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 191 КПК України. В ході особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено майно зазначене в регулятивній частині клопотання.
Враховуючи те, що вилучені 05.07.2021 під час особистого обшуку ОСОБА_8 , майно та грошові кошти відповідно до положень ст. 98 КПК України можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також як такі, що набуті кримінально протиправним шляхом та відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане є доказом злочину, тому у органу досудового розслідування виникла потреба у арешті вказаного майна.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та повернути вказане майно, посилаючись на те, що в протоколі про затримання слідчий керувався нормами КПК України про обшук, та не наведено достатніх підстав, що вказане майно може бути речовим доказом по справі.
Слідчий суддя, вислухавши учасників, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи сторін, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
13.09.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї.
14.09.2018 ОСОБА_7 ухвалою Київського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та в подальшому звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави.
07.11.2018 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень -злочинів, передбачених ч.1 ст.294, ч.5 ст. 27-ч.3 ст.206-2, ч.2 ст.347 КК України.
16.06.2021 постановою ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_7 , та зупинено кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.06.2021 року дозволено ст. слідчому в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_4 затримано підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу до Київського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
05.07.2021 року о 19 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 60, підозрюваний ОСОБА_7 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.06.2021, та в ході особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено: складений ніж SKIF; годинник HUBLON GENEVE;мобільний телефон «Моторолла» модель XT2053-1;закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_1 ;водійське посвідчення на імя ОСОБА_7 , НОМЕР_2 ;посвідчення помічника адвоката на імя ОСОБА_7 серія 532 від 08.11.2019;банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_3 ; банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_4 ;картка фітнес клубу TopTrainng; гаманець чорного кольору;навушники в чорному чохлі;магнітна картка № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;картка спортивного клубу «Столичный»;зв`язка ключів (6 ключів, магнітний ключ, ключ від парковки);купюра номіналом 100 доларів США МН65639098А; купюра номіналом 100 гривень СЕ 5881941.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочинів від 05.07.2021 о 19 год. 20 хв. ОСОБА_7 затриманий, та здійснено обшук затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено зазначено вище в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 7-9).
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч.1 ст.294, ч.3 ст.206-2, ч. 2 ст.347 КК України, а тому з метою збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на майно вилучене в ході затримання 05.07.2021 ОСОБА_7 , а саме складений ніж SKIF; та мобільний телефон «Моторолла» модель XT2053-1.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У той же час, електронні носії інформації, що були вилучені під час проведення затримання, на думку слідчого судді, в них може міститися інформація, яка буде мати доказове значення. Однак, з метою уникнення таких наслідків, як зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, слідчий суддя вважає за потрібне накласти арешт на вищевказане майно строком на два місяці, з метою надання можливості органу досудового розслідування дослідити їх зміст та зробити необхідні копії інформації, що там містяться.
Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в іншій частині, оскільки стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що накладення арешту на майно, вилученого 05.07.2021 під час затримання ОСОБА_7 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Інші підстави для накладення арешту, передбачені статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення
не були встановлені та не відображені у тексті клопотання.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно: годинник HUBLON GENEVE; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_1 ; водійське посвідчення на імя ОСОБА_7 , НОМЕР_2 ; посвідчення помічника адвоката на імя ОСОБА_7 серія 532 від 08.11.2019; банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_3 ; банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_4 ; картка фітнес клубу TopTrainng; гаманець чорного кольору; навушники в чорному чохлі; магнітна картка № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; картка спортивного клубу «Столичный»; зв`язка ключів (6 ключів, магнітний ключ, ключ від парковки ); купюра номіналом 100 доларів США МН65639098А; купюра номіналом 100 гривень СЕ 5881941, оскільки стороною обвинувачення не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно, за встановлених вище обставин, має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні. За вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення в цій частині задоволенню не підлягає.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволені клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, вилучене в ході затримання 05.07.2021 ОСОБА_7 , а саме: складений ніж SKIF та мобільний телефон «Моторолла» модель XT2053-1 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна у порядку, передбаченому Постановою КМУ від 19.11.2012 №1104 СУ ГУ НП в Харківській області.
Відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на наступне майно: годинник HUBLON GENEVE; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_1 ; водійське посвідчення на імя ОСОБА_7 , НОМЕР_2 ; посвідчення помічника адвоката на імя ОСОБА_7 серія 532 від 08.11.2019; банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_3 ; банківська картка Ощадбанка № НОМЕР_4 ; картка фітнес клубу TopTrainng; гаманець чорного кольору; навушники в чорному чохлі; магнітна картка № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; картка спортивного клубу «Столичный»; зв`язка ключів (6 ключів, магнітний ключ, ключ від парковки ); купюра номіналом 100 доларів США МН65639098А; купюра номіналом 100 гривень СЕ 5881941, - та повернути його власнику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1