Провадження № 1-кп/686/438/21
14 липня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бахматівці Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
Під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівників поліції, щодо пред`явлення документів на транспортний засіб та посвідчення водія, 21.05.2020 близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП «Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки» достовірно знаючи що його посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.04.2014 вилучено 05.11.2019 під час складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП та усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробним, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений для нього офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 19.05.2020, категорії «В», «С», «С1», виданого ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із його фотокарткою, бланк якого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №47 від 31 січня 1992 року «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів» не відповідає бланкам встановленого зразку, що перебувають в офіційному обігу на території України, а також всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року (в редакції від 20 травня 2009 р. № 511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 51, згідно якого «Централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначений законодавством строки».
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 4 статті 358 КК України, як умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 4 статті 358 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Сторони угоди визначили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, іншими обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання, передбаченого у санкції цієї статті - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, а тому його дії кваліфікує за частиною 4 статті 358 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди визнання винуватості міру покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає, арешт не накладався.
Згідно вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого 653 грн. 80 коп. кошти на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 липня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 653 грн. 80 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1