Справа № 463/2658/20
Провадження № 1-кс/463/17/21
У Х В А Л А

28 квітня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 19.02.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України. Просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Скаргу мотивує тим, що у провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року. Постановою слідчого від 19.02.2020 року, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю у діях судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. З постановою він не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено належної перевірки отриманих доказів.
Скарга надійшла до суду 25.03.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 26.03.2020 року, відкрито провадження у справі та призначено скаргу до судового розгляду на 30.03.2020 року. Крім цього, зобов`язано слідчого скерувати на адресу суду матеріали кримінального провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року.

30 березня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу (на підставі рішення зборів суддів Личаківського районного суду м.Львова від 17.03.2020 року, суд працював в обмеженому режимі, враховуючи запроваджені карантинні заходи).

06 квітня 2020 року слідчим ОСОБА_4 на адресу суду скеровані письмові заперечення на скаргу та надано матеріали кримінального провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року.

13 квітня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу (на підставі рішення зборів суддів Личаківського районного суду м.Львова від 17.03.2020 року та 03.04.2020 року, суд працював в обмеженому режимі, враховуючи запроваджені карантинні заходи).

30 квітня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, при цьому, 30.04.2020 року представником скаржника - адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про відкладення розгляду скарги у зв`язку із запровадженими карантинними заходами, просить проводити розгляд скарги в режимі відеоконференції.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30.04.2020 року, задоволено клопотання представника скаржника та призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 21.05.2020 року.

21 травня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином. Представник скаржника не прибув до Солом`янського районного суду м.Києва для прийняття участі у розгляді скарги в режимі відеоконференції.

01 червня 2020 року представником скаржника - адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року, задоволено клопотання представника скаржника та призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 04.06.2020 року.

03 червня 2020 року та 04 червня 2020 року представником скаржника - адвокатом ОСОБА_6 подано заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова (головуючий суддя ОСОБА_7 ) від 05.06.2020 року, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - відмовлено.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.07.2020 року, призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 10.07.2020 року.

10 липня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином. Представник скаржника не прибув до Подільського районного суду м.Києва для прийняття участі у розгляді скарги в режимі відеоконференції.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 10.07.2020 року, призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 15.07.2020 року.

15 липня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином. Представник скаржника не прибув до Деснянського районного суду м.Києва для прийняття участі у розгляді скарги в режимі відеоконференції та подав заяву про відкладення розгляду скарги.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 16.07.2020 року, призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 07.09.2020 року.

07 вересня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином. Представник скаржника не прибув до Північного апеляційного господарського суду для прийняття участі у розгляді скарги в режимі відеоконференції.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 07.09.2020 року, призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 18.09.2020 року.

18 вересня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином. Представник скаржника не прибув до Господарського суду Київської області для прийняття участі у розгляді скарги в режимі відеоконференції.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 28.09.2020 року, призначено розгляд скарги в режимі відеконференції на 07.10.2020 року.

07 жовтня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином. Представник скаржника не прибув до Деснянського районного суду м.Києва для прийняття участі у розгляді скарги в режимі відеоконференції.

09 жовтня 2020 року та 15 жовтня 2020 року представником скаржника - адвокатом ОСОБА_6 подано заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова (головуючий суддя ОСОБА_8 ) від 15.10.2020 року, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - відмовлено.

23 жовтня 2020 року слідчим ОСОБА_4 на адресу суду скеровані письмові заперечення на скаргу.

04 листопада 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

04 листопада 2020 року представником скаржника - адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова (головуючий суддя ОСОБА_9 ) від 12.11.2020 року, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - відмовлено.

30 листопада 2020 року слідчим ОСОБА_4 на адресу суду скеровані письмові заперечення на скаргу.

07 грудня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

23 грудня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

29 грудня 2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

12 січня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

20 січня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

11 лютого 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

04 березня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

25 березня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

14 квітня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

28 квітня 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою учасників процесу, які повідомлені належним чином.

В усіх випадках скаржник та представник скаржника про час і місце судового розгляду повідомлялися у відповідності до вимог ст.135 КПК України, зокрема, шляхом надіслання повістки засобами поштового зв`язку, sms-повідомлення, повідомлення на електронну адресу, оголошення на сайті суду.

Скаржником та представником скаржника судові повістки були отримані, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень наявних в матеріалах скарги.

Незважаючи на те, що скаржник та представник скаржника були належним чином повідомленими про час і місце судових засідань, в жодне судове засідання з`явилися.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано статтею 306 КПК України. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Частиною другою статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

За приписами частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений статтею 135 КПК, частиною першою якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Судовим розглядом встановлено, що скаржник та представник скаржника належним чином були повідомлені про судові засідання з розгляду скарги, однак в жодне з таких не з`явилися, про причини неявки не повідомили, обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду скарги чи розгляд такої у їх відсутності не подали. Така процесуальна поведінка скаржника та представника скаржника призводить до порушення розумних строків розгляду скарги.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що скаржник та його представник не був позбавлений можливості подати відповідне клопотання про відкладення розгляду скарги засобами електронного зв`язку, так як в інших справах, які перебували у провадженні суду.

Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК України участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Зокрема, примусовий привід до суду згідно із частиною третьою статті 140 КПК України застосовується виключно до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Грошове стягнення за неявку до суду без поважних причин відповідно до частини першої статті 139 КПК України може бути накладено лише на підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Адміністративній відповідальності за злісне ухилення від явки в суд за статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягають лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач, експерт, перекладач.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, яка оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, постанову про закриття кримінального провадження. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Однак, постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, які не бажають брати в ньому участь.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК України порядку. Адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Неоднаковою є і судова практика застосування наведених положень КПК України, в тому числі не сформовано єдиних підходів із цього питання судами вищого рівня.

В узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) висловився про доцільність залишення скарги без розгляду в разі неприбуття в судове засідання скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд. Мотивуючи таку позицію, ВССУ звернув увагу на те, що залишення скарги без розгляду не позбавляє скаржника права повторно звернутися з такою скаргою в суд (пункт 7 узагальнення).

Водночас у постанові пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК України, ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).

Відповідно до вимог ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.
Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК України процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, слідчий суддя приходить до переконання, що неодноразова неявка в судове засідання скаржника та представника скаржника без повідомлення поважності причин такої неявки, без подання клопотання про відкладення розгляду скарги чи без подання заяви про розгляд такої у відсутності скаржника, його представника, свідчить про не підтримання поданої скарги особою, яка її подала, у зв`язку з чим у задоволенні такої слід відмовити.

Також слідчим суддею враховано те, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.10.2020 року (справа № 463/2745/20, головуючий суддя ОСОБА_8 ), відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 19.02.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України (інша скарга з приводу оскарження тієї самої постанови слідчого від 19.02.2020 року про закриття кримінального провадження).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.03.2021 року, ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 01.10.2020 року про відмову у задоволенні скарги залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 без задоволення.

Таким чином, прийняття слідчим суддею саме такого рішення, відповідатиме висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 9901/365/19, який у відповідності до положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен бути врахований при застосуванні таких норм права.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 19.02.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000778 від 30.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1