ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1441/21 Справа № 213/421/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі
відеоконференцї) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001328 за апеляційними скаргами прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-20 лютого 2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.246 КК України до 01 місяця арешту;
-31 жовтня 2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 02 років позбавлення волі;
02 червня 2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 02 років 06 місяців позбавлення волі (вирок змінений Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.11.2020 року),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 10 березня 2021 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений ним під вартою, починаючи з 05 лютого 2019 року.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що приблизно в серпні 2018 року він, знаходячись в лісосмузі поблизу будинку АДРЕСА_2 , знайшов у землі корпус гранати РГД-5 із запалом типу УЗРГМ-2, які він діючи умисно, з метою носіння, зберігання та придбання без передбаченого законом дозволу підняв, та поклав до кишені одягнених на ньому штанів, тим самим без передбаченого законом дозволу придбав вибухові речовини та вибухові пристрої, після чого переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав їх, тобто незаконно носив та зберігав, вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.
28.12.2018 року в період часу з 14.51 годин до 17.49 годин, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 12.12.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції Інгулецького ВП КВП на підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27.12.2018, проведено обшук, в ході якого, в приміщенні будинку за вказаною адресою, у печі в присутності двох понятих було виявлено та вилучено: корпус гранати, яка згідно висновку вибухотехнічної експертизи за №13/5.2/9 від 06.02.2019, є конструктивно оформленими зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, який відносяться до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв. Зазначені предмети виготовлені промисловим способом та придатні до використання за цільовим призначенням - до вибуху. Вказані вибухові речовини та вибухові пристрої ОСОБА_8 незаконно придбав, носив, зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_8 , приблизно в січні 2019 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , знайшов на смітнику пакет з патронами у кількості 109 штук різного калібру, після чого, за відсутності передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно придбав їх, шляхом привласнення знайденого та маючи прямий умисел, направлений на незаконне зберігання боєприпасів, достовірно знаючи, що його дії носять злочинний характер, знайдені патрони не здав, та незаконно зберігав знайдені патрони для власних потреб за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 до 05.02.2019.
05.02.2019 приблизно о 13:00 годині в кімнаті прийому громадян Інгулецького ВП КВП, яка розташована за адресою: вул. Рудна 7, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, в ході проведення поверхневої перевірки, у ОСОБА_8 у правій зовнішній кишені вдягненої на ньому куртки було виявлено та вилучено патрони різного калібру у кількості 109 штук, які ОСОБА_8 зберігав без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи №28/3.1/163 від 14.02.2019, 109 патронів виготовлені промисловим способом і є боєприпасами, з яких:
- 43 (сорок три) одиниці є 5,45 мм. проміжними патронами зразка 1974, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій);
- 40 (сорок) одиниць є мисливськими патронами калібру 7,62x39 мм., призначеними для стрільби з мисливської нарізної вогнепальної зброї (карабінів МП СКС, Вулкан-М, Форт-201, Сайга, МКМ-072С6 та ін.);
- 18 (вісімнадцять) одиниць є 9-мм пістолетними патронами центрального бою до пістолету Макарова (ПМ);
- 8 (вісім) одиниць є мисливськими патронами іноземного виробництва калібру .22 Lr кільцевого запалення, призначеними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї іноземного виробництва калібру .22 Lr: пістолетів «Walther», «Colt» та ін. карабінів «Walther G-22» та ін. Патрони придатні до стрільби.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.04.2021 року відносно ОСОБА_8 змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на заяву ОСОБА_10 , на витяг з ЄРДР від 12.12.2018 року та витяг з ЄРДР від 05.02.2019 року. У резолютивній частині вироку слова «за сукупністю злочинів» замінити словами за «сукупністю кримінальних правопорушень». В решті вирок залишити без змін.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що, не оскаржуючи доведеність вини і кваліфікацію дій ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню у зв`язку з безпідставним зазначенням у резолютивній частині вироку про призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів замість правопорушень, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в зв`язку з посиланням суду на матеріали провадження, які в контексті ст. 84 КПК України не можуть бути процесуальним джерелом доказів.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10березня 2021 року скасувати, мотивуючи тим, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, матеріали кримінального провадження сфабриковані та сфальсифіковані, дії працівників поліції та прокуратури є неналежними та незаконними, оскільки він взагалі ніколи не цікавився зброєю та ніколи не зберігав її вдома.

Під час апеляційного розгляду прокурор частково підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечувала проти задоволення апеляції обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляції прокурора.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.
Матеріалами провадження підтверджено, що судовий розгляд у ньому проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено. Відповідно не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, за які він засуджений, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, зберігання, придбання вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 вчиненні зазначених кримінальних правопорушень за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях учасників судового провадження та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів у викладених висновках суду перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічних носіїв інформації фіксування судового провадження та журналів судових засідань встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
На підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, суд обґрунтовано послався на показання під час судового розгляду свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також на матеріали письмових документів, а саме: витяг з ЄРДР від 12.12.2018 року; заяву ОСОБА_10 від 11.12.2018 року; протокол обшуку від 28.12.2018 року; оглянутий в судовому засіданні відеозапис обшуку від 28.12.2018 року; постанову про призначення судової вибухово-технічної експертизи; висновок експерта №13/5.2/19 від 06.02.2016 року; витяг з ЄРДР від 05.02.2019 року; протокол огляду ОСОБА_8 від 05.02.2019 року; оглянутий в судовому засіданні відеозапис огляду та вилучення патронів; протокол огляду диску від 06.02.2019 року; постанову про призначення судової експертизи зброї; висновок експерта №28/3.1/163 від 14.02.2016 року; постанову про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.02.2019 року.
Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що в його діях взагалі відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та що у провадженні немає об`єктивних доказів, які вказують на його вину.
Як убачається з матеріалів провадження, свідок ОСОБА_11 суду показав, що він йшов з Інгульця мимо РВ та був запрошений в якості понятого при проведенні особистого огляду громадянина ОСОБА_8 . Він пам`ятає, що у ОСОБА_8 запитали, чи є у нього заборонені законом предмети, на що останній відповів «так» та дістав з кишені пакет, в якому були патрони, різного розміру, точну кількість не пам`ятає, багато було, обвинувачений сказав, що знайшов їх. Потім запросили експерта. Всі патрони достали, перерахували, переписали їх номери, оформили про це документи, де він ставив свої підписи.
Дані свідчення підтверджуються й показами свідка ОСОБА_12 , який в суді надав пояснення з приводу того, що він проходив біля райвідділу поліції і його запросили бути присутнім при обшуку громадянина, він впізнає його, це обвинувачений. У ОСОБА_8 запитали, чи є щось заборонене у нього, він відповів «так» і дістав пакет з патронами різного калібру, їх було багато - всі патрони переписали - їх марку та серію.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 28.12.2018 року його працівники поліції запросили в якості понятого, щоб провести обшук у житлі ОСОБА_8 . Понятих було двоє, іншого понятого він особисто не знає. Перед обшуком у ОСОБА_8 запитали, чи є у нього незаконні речі, він толком нічого не відповів і тоді розпочали обшук, який фіксували на відео. В результаті обшуку було виявлено гранату, яка була замотана та знаходилась у металевій кружці. Здійснювався виклик вибухотехників. В подальшому гранату було розібрано, опечатано у пакет, на якому він та інші поставили свої підписи.
Вищезазначені покази повністю узгоджуються і з поясненнями свідка ОСОБА_14 про те, що на старому Інгульці зустрів поліцейських, які попросили його бути понятим. Приїхали до будинку, зачитали ОСОБА_8 рішення суду про обшук, потім зайшли в хату разом з ОСОБА_8 та двома понятими, почали обшук, у печі знайшли чашку, в ній згорток, розгорнули його, а там предмет схожий на гранату. Потім склали протокол, де розписались, ОСОБА_8 нічого виразного не казав.
Отже, з матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні кримінальних правопорушень, у показаннях свідків не вбачається, а деякі розбіжності у зазначених показах свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій, учасником яких вони були, і не впливають на вищевикладений висновок суду. Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки, які були допитані судом під присягою, з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначених кримінальних правопорушеннях, а та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх обвинуваченим, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції ОСОБА_8 .
Правильність та об`єктивність вищезазначених доказів підтверджується також матеріалами письмових документів, які містяться в матеріалах провадження, а саме:
- витягом з ЄРДР від 12.12.2018 року про звернення 11.12.2018 до Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що особа, анкетні дані якої встановлюються, у себе вдома на житловому масиві Інгулець в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу незаконно зберігає вибухові речовини (т.5 а.с.1);
- заявою ОСОБА_10 від 11.12.2018 року, в якій він просить органи поліції притягнути до відповідальності ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який незаконно зберігає за даною адресою гранату (т.5 а.с.3);
- протоколом обшуку від 28.12.2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді (т.5 а.с. 18) під час якого в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , за участю ОСОБА_8 та спеціалиста ОСОБА_15 було оглянуто місце мешкання обвинуваченого - житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому було виявлено у пічці (в середині) чашку білого кольору, яка була обгорнута в газету, гранату РГД-5 у кількості 1 шт. з маркуванням на корпусі гранати «32-83Т», та з маркуванням фломастером з іншого боку корпусу гранати «15-11», зеленого кольору та підривач типу УЗРГМ з маркуванням «152-82 УЗГРМ-2 583» (т.5, а.с.19-20). Обшук фіксувався технічними засобами на відеокамеру;
- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом обшуку, в якому повністю зафіксований зазначений обшук за вказаним вище протоколом обшуку від 28.12.2018 року (т.5 а.с. 20);
- постановою про призначення судової вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху»;
- висновком експерта №13/5.2/19 від 06.02.2016 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети, які були вилучені 28 грудня 2018 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв. Зазначені предмети виготовлені промисловим способом та придатні до використання з цільовим призначенням до вибуху (т.5 а.с.42-50);
- витягом з ЄРДР від 05.02.2019 року, відповідно до якого 05.02.2019 приблизно о 14:50 годині в ході проведення поверхневої перевірки ОСОБА_8 , відповідно до ст.34 Закону України «Про національну поліцію», у правій кишені куртки останнього виявлено та вилучено патрони різного калібру у загальній кількості 109 штук (т.5 а.с.75);
- протоколом огляду ОСОБА_8 від 05.02.2019 року, в ході проведення якого виявлено та вилучено 109 патронів (т.5 а.с.77-79);
- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом огляду та вилучення патронів в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за участі ОСОБА_8 та спеціаліста ОСОБА_16 , на якому ОСОБА_8 пояснює, що знайшов патрони на старому Інгульці та взяв собі на зберігання (т.5 а.с. 79);
- протоколом огляду диску від 06.02.2019 року (т.5 а.с.86-89);
- постановою про призначення судової експертизи зброї;
- висновком експерта №28/3.1/163 від 14.02.2016 року, відповідно до якого сто дев`ять патронів, вилучених 05.02.2019 року в приміщенні Інгулецького ВП КВП по вул. Рудна, 7 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у ОСОБА_8 , виготовлені промисловим способом і є боєприпасами, з яких: 43 одиниці є 5,45 мм. проміжними патронами зразка 1974, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій); 40 одиниць є мисливськими патронами калібру 7,62x39 мм., призначеними для стрільби з мисливської нарізної вогнепальної зброї (карабінів МП СКС, Вулкан-М, Форт-201, Сайга, МКМ-072С6 та ін.); 18 одиниць є 9-мм пістолетними патронами центрального бою до пістолету Макарова (ПМ); 8 одиниць є мисливськими патронами іноземного виробництва калібру .22 Lr кільцевого запалення, призначеними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї іноземного виробництва калібру .22 Lr: пістолетів «Walther», «Colt» та ін. карабінів «Walther G-22» та ін. Патрони до стрільби придатні (т.5 а.с.100-107);
- постановою про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.02.2019 року 81 патрон та 28 гільз (т.5 а.с.108-109).
Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення вищевказаних доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Що ж стосується наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого доводів про відсутність його причетності до інкримінованих кримінальних правопорушень, доведеності його вини у скоєному та фальсифікацію органами досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та вважає це певною лінією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
В даному випадку апеляційний суд повністю погоджується з позицією суду першої інстанції, та зауважує, що зазначені доводи обвинуваченого є такими, що не підтверджуються, а взагалі спростовуються іншими доказами по кримінальному провадженню, а саме заявою про кримінальне правопорушення, обшуком в присутності понятих і за участю обвинуваченого, під час якого в місці мешкання обвинуваченого був знайдений вибуховий пристрій, вказаний обшук повністю зафіксований технічними засобами на відеокамеру, оглядом та вилученням у обвинуваченого в присутності двох понятих бойових припасів - патронів, які за поясненнями понятих ОСОБА_8 на пропозицію поліцейського достав із кишені своєї куртки, а за поясненнями самого ОСОБА_8 він знайшов їх та зберігав при собі, вказаний огляд також повністю зафіксований технічними засобами на відеокамеру, показаннями свідків в судовому засіданні, іншими вищенаведеними доказами, які пов`язані між собою, є належними, допустимими і сукупність яких повністю підтверджує всі обставини, викладені в обвинувальному акті.
Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами учасників судового провадження та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
Тож, колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_8 у носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 263 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_8 невмотивовано засуджено за вказані кримінально-протиправні дії, немає підстав. Оскільки на грунті тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначеного у вироку кримінального правопорушення, то не вбачається й підстав для скасування цього вироку, на чому наполягає в своїй апеляції обвинувачений.
Що ж стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші обставини, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
З огляду на матеріали кримінального провадження, суд при призначенні покарання обвинуваченому в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, раніше судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, не одружений, дітей не має, на час вчинення кримінальних правопорушень не працював, зареєстрованого місця проживання не має, за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, з квітня 1999 року перебував під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в лютому 2001 року через закінчення строку нагляду, рецидив кримінальних правопорушень як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, а також остаточного покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за відсутності підстав для застосування ст..ст. 69, 75 КК України, виключно у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, з реальним його відбуттям, з ізоляцією від суспільства, з чим повністю погоджується і суд апеляційної інстанції.
Таким чином, на думку колегії суддів, вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином. Наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами. При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу ОСОБА_8 і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Що ж стосується апеляційних вимог прокурора стосовно зміни оскаржуваного вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня щодо ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Виходячи з положень чинного кримінального процесуального законодавства України, суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями змінити рішення суду на підставі ст. 409 вказаного Кодексу у разі неповноти судового розгляду; невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотних порушень вимог кримінального процесуального закону; неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, допущене місцевим судом порушення полягає у безпідставному зазначенні в резолютивній частині вироку про призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів замість правопорушень, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в зв`язку з посиланням суду в мотивувальній частині вироку на матеріали провадження, які в контексті ст. 84 КПК України не можуть бути процесуальним джерелом доказів.
На думку колегії суддів, обставини, на які є посилання в поданій апеляції, жодним чином не вплинули на висновки суду про події кримінальних правопорушень та доведеність винуватості ОСОБА_8 у їх вчиненні, не позначилися на правильності кваліфікації суспільно-небезпечних діянь, на справедливості обраних обвинуваченому виду та розміру заходів примусу, а також на порядку відбування покарання, що й не заперечується прокурором в апеляційній скарзі, тобто це не є істотним порушенням згідно зі ст. 412 КПК України, що перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а отже не є й підставою для зміни або скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що самі по собі зазначені в апеляції прокурора обставини жодним чином не потягли за собою негативних наслідків, які б слугували безумовними підставами для втручання у вирок та його зміни, у зв`язку з чим апеляційні вимоги прокурора є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Отже, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого залишенню без задоволення.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4