Справа №295/7851/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради
про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000917
від 31.05.2021 та додані до нього матеріали,

в с т а н о в и в:
Комунальне підприємство «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради (далі заявник, КП ЖТТУ) звернулося до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: з автобусу МАЗ 206086 р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01.06.2021 накладено арешт на маршрутний автобус 206086 р.н. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради, тимчасово позбавлено власника відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказаний транспортний засіб.
Ухвалу суду винесено за клопотанням слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000917 від 31.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
У клопотанні зазначено, що станом 18.06.2021 слідчі дії в данному кримінальному провадженні, для яких було необхідно акласти арешт на транспортний засіб закінчені.
Зважаючи на вищевикладене, а також беручи до уваги те, що необхідність подальшого застосування арешту транспортного засобу відпала, заявник просить скасувати арешт вказаного майна.
В судове засідання власник майна не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
23.06.2021 від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , надійшло клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Проти скасування арешту з транспортного засобу не заперечував.
Судом встановлено, що у провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходилося кримінальне провадження №0000917 від 31.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
В межах даного кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000917 від 31.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01.06.2021 накладено арешт на маршрутний автобус 206086 р.н. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради, тимчасово позбавлено власника відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказаний транспортний засіб.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
У даному випадку, внаслідок проведення із арештованим транспортним засобом усіх необхідних слідчих дій та експертиз, потреба у подальшому арешті майна відпала. Вказане вбачається також зі змісту листа прокурора.
Таким чином, оскільки ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, відсутні, що вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, як і відсутні будь-які додаткові підстави для подальшого втручання у право власності власника арештованого майна КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради та володіння належним йому майном, тому, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись статтями 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Скасувати накладений у кримінальному провадженні №0000917 від 31.05.2021 арешт на транспортний засіб, а саме, на автобус марки МАЗ 206086 р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради.
Зобов`язати слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000917 від 31.05.2021 повернути транспортний засіб автобус марки МАЗ 206086 р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1