Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/470/21
Справа № 711/1412/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2011 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України та призначено їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах, організаціях та установах всіх форм власності на три роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 було звільнено від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

В межах кримінальної справи № з метою забезпечення вироку суду, цивільного позову постановою старшого слідчого СВ Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 було накладено арешт на майно, що належить засудженій ОСОБА_6 , а саме на ј частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, при ухвалені вироку, судом не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення вироку та цивільного позову.

Враховуючи викладене, виходячи з того, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2011 року ОСОБА_6 було звільнено від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки та враховуючи те, що рішення суду щодо задоволення цивільного позову та стягнення коштів виконане, а судом питання про скасування заходів по забезпеченню вироку, цивільного позову не вирішувалося, просить суд скасувати арешт ј частини квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , що накладений постановою слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 від 23.09.2020 року про накладення арешту на майно.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор проти клопотання заперечував посилаючись на те, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси був задоволений цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 232465,77 грн.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Постановою слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 від 23.09.2020 року про накладення арешту на майно накладено арешт на ј частину квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 .

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2011 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України та призначено їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах, організаціях та установах всіх форм власності на три роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 було звільнено від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. Задоволено цивільний позов та стягнуто та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 232465,77 грн.

31 жовтня 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 уклали шлюб, після чого ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_11

Відповідно листа начальника Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.01.2021 року, відповідно до бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 21.01.2021 року на виконанні у Соснівському відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавчі провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не перебували.

Відповідно листа начальника Черкаського районного відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.01.2021 року, при здійсненні перевірки журналів обліку виконавчих документів, переданих державним виконавцем в Автоматизовані системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 21.01.2021 року на виконанні у Черкаському районному відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не перебувають, та не перебували виконавчі документи де боржником виступає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно листа начальника Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.01.2021 року, перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих або завершених виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на виконанні у Придніпровському відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебувало та не перебуває.

Відповідно листа начальника Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.01.2021 року, перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 28.01.2021 року відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих документів відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на виконанні не перебувають та не перебували.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2020 року, на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 накладено арешт постановою слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 від 23.09.2020 року про накладення арешту на майно.

Так, Верховний Суд в постанові №755/6685/16-ц від 05.12.2018 року чітко зазначив, що оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, - не може бути надано в порядку іншого (зокрема, цивільного) судочинства, оскільки КПК 2012 року передбачений порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування. Отже, після набрання ним чинності власники арештованого майна мають захищати свої права відповідно до норм діючого процесуального кодексу у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене п.9 розд.XI «Перехідні положення» КПК 2012 року: питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до п.10 розд.XI «Перехідні положення» КПК 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього кодексу. Ця норма узгоджується з вимогами ч.1 ст.5 КПК 2012 року про те, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно зі ст.174 КПК 2012 року власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

У п.1 постанови пленуму ВСС «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3.06.2016 №5 конкретизовано: якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174 КПК 2012 року.

В свою чергу 27 березня 2019 року в рамках справи № 202/1452/18, провадження № 14-559цс18 (ЄДРСРУ № 81139238) Велика Палата Верховного Суду підтвердила раніше сформовану правову позицію та зазначила, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Так, відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття 41 Конституції України передбачає непорушність права власності, поряд із якою закріплюється заборона протиправного позбавлення права власності. У п. 2 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, як загальна засада цивільного законодавства, - передбачена неприпустимість позбавлення цього права. У ст. 321 ЦК України закріплюється заборона як позбавлення права власності, так і обмеження в його здійсненні.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3 червня 2016року №5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» передбачено, що особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку передбаченому статтями 174, 339 КПК до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Враховуючи те, що з моменту накладення арешту на майно 23.09.2010 року минув значний проміжок часу; вирок від 28.04.2011 року за яким ОСОБА_5 було засуджено виконаний, відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_5 щодо виконання вказаного вироку відсутні, а накладення арешту на майно порушує право власності ОСОБА_5 на майно, щодо вільного володіння, користування та розпорядження ним, слідчий суддя приходить до висновку скасувати арешт ј частини квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , що накладений постановою слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 від 23.09.2020 року про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт ј частини квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , що накладений постановою слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 від 23.09.2020 року про накладення арешту на майно..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 12.04.2021 року о 08.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1