12.02.2021 Провадження № 1-кс/331/353/2021
Єдиний унікальний номер № 331/711/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2021 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Сірогози Херсонської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який не навчається, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що вказаній особі обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: в лютому 2021 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, через мережу Інтернет незаконно придбав з метою подальшого продажу 22 полімерних згортків з білою порошкоподібною, світло-коричневою кристалоподібною та сіро-зеленою рослино подібною речовиною. 10.02.2021 працівниками поліції, під час проведення обшуку ОСОБА_5 , виявлено та вилучено 20 згортків з білою порошкоподібною, світло-коричневою кристалоподібною та сіро-зеленою рослино подібною речовиною, які ОСОБА_5 зберігав при собі, з метою подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/2027-НЗПРАП від 11.02.2021 «вміст полімерного зіп-пакета, що знаходиться у полімерному зіп-пакеті з фрагментом паперу) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 2,306 г.», крім того, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/2025-НЗПРАП від 10.02.2021 «у складі наданої кристалічної речовини жовтого кольору, масою 0,20761 г. виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якої склала 0,17811 г (в перерахунку на основу). У складі наданої кристалічної речовини білого кольору, масою 0,50589 г. виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,35658 г (в перерахунку на основу).

Так, слідчий вважає наявними ризики: переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років; ризик можливого продовження злочинної діяльності, так як підозрюваний ніде не працює, стабільного доходу не отримує; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленому ризику та не забезпечать цілей кримінального провадження, оскільки особисте зобов`язання не є дієвим, відсутні заяви від потенційних поручителів або заставодавців, а також відсутністю стійки соціальних зв`язків, роботи, що не затримує підозрюваного вдома та свідчить про неможливість запобігання домашнім арештом настанню ймовірних ризиків.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та вважала обґрунтованими заявлені ризики.
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечили проти застосування такого запобіжного заходу, зазначивши, що підозрюваний має постійне місце проживання у свого родича, мешкає у м. Запоріжжя із дитинства, на сьогодні перебуває у цивільному шлюбі, від якого має малолітню дитину, працює неофіційно, наміру переховуватися не має, тому просили обрати інший запобіжний захід: домашній арешт або поруку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000084, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, за ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими під час судового засідання доказами: протоколами проведених слідчих дій, зокрема, огляду місця події, допиту свідків, висновком експертизи та іншими матеріалами.
У відповідності до ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_5 міг вчинити вищевказаний злочин, тобто про те, що останній обґрунтовано підозрюється у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Аналізуючи обставини ймовірно вчиненого злочину, який має підвищену суспільну небезпеку через втягнення у вживання наркотичних засобів інших осіб, а також отримання доходу незаконним шляхом особою, що не працевлаштована та не має стабільного легального доходу, слідчий суддя доходить до висновку про існування ризику можливого продовження злочинної діяльності з метою особистого збагачення, оскільки підозрюваний стабільного та офіційного доходу не має.

При цьому, інші ризики слідчий суддя вважає недоведеними, оскільки органом досудового розслідування взагалі не зазначено жодних доводів на підтвердження вірогідності настання ризиків здійснення впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки свідками у даному провадженні є працівники поліції, можливість вливу на яких є сумнівним.
Крім того, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримую цивільні шлюбні відносини із його матір"ю - ОСОБА_9 , тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв"язки. Тому, з огляду на наявність власної родини, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, відсутній. При цьому, той факт, що ОСОБА_5 мешкає не за місцем реєстрації, а у родичів, не спростовують зазначених висновків, а навпаки свідчять про наявність у останнього місця проживання та соціальних зв"язків.
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Необхідно також зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів ("Боротюк проти України" п. 62).

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи ("Piruzyan v. Armenia" п. 95).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наведені дані в своїй сукупності, на переконання слідчого судді, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є передчасним і невиправдано суворим запобіжним заходом.

Таким чином, прокурором у судовому засіданні було доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та наявність одного ризику у розумінні ст. 177 КПК України, при цьому не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні одного епізоду злочинної діяльності є обґрунтованою, однак дані про його особу свідчать на користь зменшення передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків в даному кримінальному провадженні, а тому існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 206 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора за викликом усним чи письмовим;
- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 годин до 07:00 годин ранку без дозволу слідчого, прокурора, без застосування електронного засобу контролю;
- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити до 10.04.2021 року
Роз`яснити підозрюваному особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1