Справа № 551/149/21
ВИРОК
Іменем України

18 лютого 2021 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000007 від 10 січня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`ї Ремети Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 05-30 год. 09 січня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на порушення недоторканості чужого житла, без дозволу власника, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом витягування фрагменту ДСП, яким була закрита віконна шибка та відчинення через виниклий отвір вхідних дверей, протиправно поник до житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_1 , чим порушив недоторканість її житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та повністю підтвердив всі обставини події відповідно до пред`явленого обвинувачення. Зокрема вказав, що близько 8 років тому мав з потерпілою інтимні стосунки, які потім припинив. Посварившись із своєю співмешканкою, він вирішив відновити інтимні стосунки з потерпілою в зв`язку чим і проник до її будинку, без будь-якого дозволу з її боку. Проникнувши в середину будинку, він зрозумів, що у будинку є хтось, але не потерпіла та втік звідти.

Також повідомив, що має постійну неофіційну роботу та джерело доходу.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що років 8 тому мала інтимні стосунки з обвинуваченим, але після їх припинення з ним не спілкувалась. Аналогічний факт коли обвинувачений намагався проникнути в її будинок вже мав місце десь 3 роки тому, але до органів поліції вона не зверталась, повіривши словам обвинуваченого, що такі дії з його боку не повторяться.

Під час даного випадку вона була на роботі, а вдома знаходилась її донька, яка почула, що в будинок проник хтось сторонній, злякалась та втекла з нього на роботу до матері.

Заслухавши думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора, які не заперечували проти розгляду справи в порядку визначному ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що учасники судового розгляду вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, а їх позиція є добровільною, роз`яснивши їм те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються сторонами та приймає рішення про проведення судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла іншої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та призначає його відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений судимостей не має. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм. Синдром залежності».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, врахувавши конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, зокрема відсутність у нього не знятих та непогашених судимостей, перебування на його утриманні малолітньої дитини, наявність обставин, які як пом`якшують, так і обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, у середньому розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 162 КК України.

На думку суду застосування саме такого виду та міри покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушення матеріальна шкода не завдана, відомості про речові докази в матеріалах обвинувального акту відсутні та прокурором не оголошувались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1