Справа № 184/614/20
Номер провадження 1-кп/184/56/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0002678 від 16.10.2019 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Копанки, Маловисківського району, Кіровоградської області, українка, громадянка України, з повною загальною середньою освітою, не заміжня, на утриманні нікого не має, не працююча, не є особою з інвалідністю, не пенсіонерка, депутатом не являється, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-15.06.2010 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 13.06.2014 року від відбування покарання на підставі ст.7 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

-18.05.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки,

- ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року відносно ОСОБА_3 , засудженої за ч.2 ст. 309 КК України до 03 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 02 роки, приведено у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII та остаточно ОСОБА_3 вважати засудженою за вироком за ч.1 ст. 309 КК України до 03 (трьох) років обмеження волі, виключивши з вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 року посилання на засудження та призначення покарання за ч.2 ст. 309 КК України у зв`язку з кваліфікацією дій в цій частині за ч. 1 ст. 309 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у невстановлений час, місці та за невстановлених обставин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений спосіб придбала у великих розмірах особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», який перенесла до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де стала незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції. 21.11.2019 в період часу з 08 години 30 хвилин до 09 години 11 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду № 1- кс/0182/3674/2019 від 12.11.2019, працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , де в кімнаті квартири виявлено та вилучено одинадцять медичних шприців об`ємом 10 мл. з рідиною коричнево-бурого кольору, два медичні шприци об`ємом 5 мл. з рідиною коричнево-бурого кольору, два медичні шприци об`ємом 2 мл. з рідиною коричнево-бурого кольору, яка згідно судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4927 від 17.02.2020 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонений, масою в перерахунку на суху речовину відповідно 0,0286 г., 0,0758 г., 0,0280 г., 0,0030 г., 0,2687, 0,2369 г., 0,2524 г., 0,2462 г., 0,2556 г., 0,2681 г., 0,2716 г., 0,2575 г., 0,2847 г., 0,2670 г., який ОСОБА_3 зберігала за місцем свого мешкання без мети збуту. Загальна маса «опію ацетильованого» в перерахунку на суху речовину складає 2,7441 г., що відповідно до таблиці №1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», яку затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 є великим розміром.

Таким чипом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та вберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлений час, але не раніше ніж 09 години 11 хвилин 21.11.2019 (на момент закінчення обшуку на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду № І-ке/0182/3674/2019 від 12.11.2019), у невстановленому місці та за невстановлених обставин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений спосіб придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», який перенесла до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де стала незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції. 17.01.2020, в період часу з 08 години 12 хвилин до 08 годину 35 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду № 1- кс/0182/3963/2019 від 26.12.2019, працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , де в кімнаті квартири виявлено та вилучено два медичні шприци об`ємом по 10 мл. з рідиною коричнево-бурого кольору, три медичний шприц об`ємом 5 мл. з рідиною світло-коричневого кольору, яка згідно судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/104-8/453 від 13.02.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб - «опій ацетилований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою у перерахунку на суху речовину відповідно 0,1069 г., 0,1261 г., 0,0601 г., 0,0493 г., 0,0050 г., загальною масою в перерахунку на суху речовину «опію ацетильованого» 0,3474 г., який ОСОБА_3 зберігала за місцем свого мешкання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання га зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, підтвердила обставини викладенні в обвинувальному акті та пояснила, що дійсно за місцем свого мешкання зберігала наркотичні засоби, оскільки була наркозалежною, які у подальшому були вилучені співробітниками поліції під час проведення відповідних обшуків. У скоєному щиро розкаялась, зазначила, що на даний час наркотичні засоби не вживає.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене у великих розмірах, а також у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене у великих розмірах.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття та визнання своєї вини.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченої не надходило, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, а також прийнявши до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в її особистості, що вказують на готовність винної до самоконтролю і правослухняної поведінки, і вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч.1, 2 ст.309 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинувачену від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередить вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Як встановлено у судовому засіданні, 18.05.2020 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки.

Водночас, ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року відносно ОСОБА_3 , засудженої за ч.2 ст. 309 КК України до 03 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 02 роки, приведено у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII та постановлено вважати ОСОБА_3 засудженою за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 року за ч.1 ст. 309 КК України до 03 (трьох) років обмеження волі, виключивши з вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 року посилання на засудження та призначення покарання за ч.2 ст. 309 КК України у зв`язку з кваліфікацією дій в цій частині за ч. 1 ст. 309 КК України. В іншій частині вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 року залишено без змін.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами, передбаченими частиною четвертою ст.70 КК України, оскільки після постановлення вироку в справі встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

За правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання призначено за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року, приведеного у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021р., більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 3140 грн. 20 коп.

Речові докази по справі: тринадцять медичних шприців об`ємом 10 мл., чотири медичні шприци об`ємом 5 мл., два медичні шприци об`ємом 2 мл., з особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,1069 г., 0,1261 г., 0,0601 г., 0,0493 г., 0,0050 г., 0,0286 г., 0,0758 г., 0,0280 г., 0,0030 г., 0,2687, 0,2369 г., 0,2524 г., 0,2462 г., 0,2556 г, 0,2681 г, 0,2716 г., 0,2575 г., 0,2847 г., 0,2670 г., які знаходяться в камері зберігання речових доказів Покровського ВП після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1