Справа № 932/2031/21
Провадження № 1-кс/932/1887/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, утриманців не має, в порядку ст. 89 КК України раніше несудимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 09.03.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
06.05.2021 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий слідчого слідчого відділу Відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказане клопотання погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, маючи умисел спрямований на вчинення, таємного, повторного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину.

Виконуючи умови раніше досягнутої злочинної згоди, реалізуючи свої ролі у вчиненні злочину, приблизно 09 березня 2021 року приблизно о 15 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 прибули до буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , згідно відведених їм ролей у скоєнні злочину, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, розбили скло у вікні вказаного будинку АДРЕСА_2 , та проникли до будинку, де діючи умисно, таємно, повторно із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 .

Після скоєння, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 16000 грн. 00 коп.

09.03.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.03.2021 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої підозри повністю підтверджується доданими до клопотання доказами.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 07.05.2021 року.

Як вказує слідчий, завершити досудове розслідування до вказаного строку є неможливим, оскільки захисник іншого підозрюваного не закінчив ознайомлення з матеріалами провадження.

Оскільки строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , спливає 07.05.2021 року, а для виконання необхідних процесуальних дій, для закінчення досудового розслідування, потрібен додатковий час, слідчий просить продовжити строк дії тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Постановою керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 10.06.2021 року.

Оскільки вищевказані ризики продовжують існувати, та ні скільки не зменшились, просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для зміни запобіжного заходу не вбачає.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні доводам клопотання, просить таке задовольнити, розмір застави просить залишити незмінним.

Вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам переховування підозрюваного чи ризику впливу на свідків чи потерпілого, а також ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказує, що в органу поліції відсутні електронні засоби контролю (браслети), що на погляд прокурора, унеможливлює застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, окрім цього, підозрюваний проживає поза межами м. Дніпра.

Слідчий підтримав доводи прокурора, просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний проти заявленого клопотання заперечив, вказує, що підтверджує свою причетність до інкримінованого діяння, готовий надати усі необхідні покази. Вчинене пояснює тим, що у нього складні відносини з батьком, останній його побив, а тому він перебував у лікарні, після виписки, у нього не було жодних коштів, а тому вчинив правопорушення. Зазначає, що був неофіційно працевлаштованим, готовий і надалі сприяти у розслідуванні справи, наміру переховуватись не має.

Захисник щодо доводів клопотання заперечив, просить застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Відділенням поліції №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000051 від 09.03.2021 року, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В межах вказаного провадження, ОСОБА_5 затриманий 09.03.2021 року в порядку ст. 208 КПК України.

10.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, за обставин, що викладені вище.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованих йому діянь свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, протоколи допитів свідків, протокол затримання, протоколами допиту потерпілого, висновками експертів та іншими доказами в їх сукупності.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив своєї причетності до викрадення майна.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2021 року включно, з альтернативним визначенням розміру застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підозрюваним чи іншою особою внесеною не була.

29.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну повідомленої раніше підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказаний запобіжний захід застосовано з огляду на наявність ризику переховування підозрюваного чи вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Постановою керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра від 06.05.2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 10.06.2021 року.

На даний час фактично досудове розслідування завершено, триває ознайомлення учасників з матеріалами провадження, в порядку ст. 290 КПК України.

Згідно представлених матеріалів, вказана стадія провадження не завершена, оскільки з матеріалами не ознайомлений захисник підозрюваного ОСОБА_7 .

Як вже було зазначено, в судовому засіданні ОСОБА_5 , надав покази та вказував, що готовий співпрацювати зі слідством, свою причетність до правопорушення не заперечував, вказує, що наміру переховатись не має, готовий з`являтись за першим викликом, має намір надалі працевлаштуватись.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі із дотриманням вимог ст. 176-178 КПК України.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 , до кримінальних правопорушень, що йому інкримінується.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що обґрунтованість підозри не є безумовною підставою для продовження строку тримання особи під вартою.

Так, у справах «Пунцельт проти Чехії», «Єчюс проти Литви» та ін. Європейський суд з прав людини зазначив, що неодмінною умовою забезпечення законності подальшого тримання заарештованої особи під вартою є факт подальшого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення нею правопорушення, однак після спливу певного проміжку часу ця умова перестає бути достатньою і судові органи зобов`язані навести додаткові «релевантні» і «достатні» підстави на обґрунтування продовження позбавлення особи свободи.

При цьому, з кожним наступним разом продовження строку тримання особи під вартою, перевірка наявних та ймовірних ризиків повинна бути все ретельніше, а обгрунтування подальшого тримання особи під вартою більш достатнім.

У зв`язку з цим у рішеннях «Тірон проти Румунії», «Смірнов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало чотири основні причини продовження строку триманні під вартою, а саме: ризик, що підозрюваний не прибуде до суду; ризик, що після звільнення особа вчинить дії, спрямовані на переховування від правосуддя; підозрюваний вчинить інше кримінальне правопорушення; підозрюваний буде причиною суспільного безладу.

Окрім цього, кожного разу, під час вирішення питання про продовження строку тримання особи під вартою, слідчий суддя зобов`язаний розглянути можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з врахуванням ступеня наявних ризиків щодо можливої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілкро ймовірними з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

У той же час, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Невмеістер проти Австрії» ризик втечі неминуче знижується зі спливом часу, проведеного особою під вартою.

Розглядаючи реальність існування ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги, що в порядку ст. 89 КК України підозрюваний раніше несудимий, його судимість погашена, така мала місце тривалий час тому, не пов`язана із корисливими злочинами проти власності. Після звільнення з місця позбавлення волі, впродовж тривалого підозрюваний протиправної поведінки не допускав, до березня 2021 року.

Відтак, якоїсь тинденційної схильності підозрюваного до протиправних дій не простежується, а тому такий ризик існує, однак він не є очевидно високим.

У той же час, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо актуальності ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, відповідно до якої зазначений ризик може бути прийнятий до уваги лише на початкових етапах провадження.

Як вже було зазначено, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, відтак вірогідність того, що такий вплив матиме місце на свідків чи потерпілого є вкрай низькою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

За приписами ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що свідчить про те, що за загальних обставин і умов вчинення кримінального правопорушення, такий запобіжний до підозрюваного не застосовується, а є радше винятком з правила.

В ході розгляду клопотання, прокурором та слідчим не доведено, а слідчим суддею не встановлено жодних виняткових обставин, які б свідчили про необхідність подальшого утримання ОСОБА_5 під вартою.

Інкриміноване правопорушення хоч і є тяжким, однак із насильством не пов`язане, вартість викраденого (близько 8 тис. грн.) не є особливо значною, підозрюваний є таким, що раніше несудимий, його вина у вчиненні правопорушення ще не встанволена, очевидних доказів щоб свідчили про його намір втечі чи переховування слідчому судді не представлено, відтак, продовження за таких умов запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде мати ознаки свавільності та не відповідатиме принципу верховенства права.

З врахуванням викладеного, до підозрюваного ОСОБА_5 , доцільно застосувати менш суворий запобіжний захід - домашній арешт із носінням електронного засобу контролю із покладенням на нього додаткових обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за його поведінкою під час строку дії запобіжного заходу і такий запобіжний захід дозволить запобігти ризикам позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо виду домашнього арешту, слід зазначити, що підозрюваний повинен мати можливість працювати та змогу себе утримувати, а тому такий арешт необхідно визначити у певний період доби в нічний час, за місцем проживання та реєстрації підозрюваного.

Стосовно доводів прокурора про відсутність в органу досудового розслідування достатньої кількості електронних засобів контролю, варто зазначити, що це виключно проблеми Держави, яка передбачила можливість їх застосування, а фактично їх закупила у мізерній кількості. За таких умов, цей аргумент не може бути використаний проти підозрюваного та слугувати підставою для утримання його під вартою.

Слушно буде зауважити, що на 10-ий рік дії Кримінального процесуального кодексу, державі дешевше було б закупити електронні засоби контролю, ніж регулярно виплачувати компенсації за рішеннями ЄСПЛ щодо необґрунтовано тривалого утримання осіб під вартою, тим більше в умовах, які в багатьох випадках фактично прирівнюються до катування.

Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 183, 193, 194, 195, 196, 197, 199, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.06.2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, суду, прокурора та/або слідчого з 21 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня;

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або праці;

- не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не спілкуватись із свідками, потерпілими та іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд за межі території України;

- докласти зусиль для пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - до 10 червня 2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1