Справа № 539/1213/21
Провадження № 1-кп/539/148/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2021 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля, Лубенського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -
15 лютого 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою подальшого заволодіння грошовими коштами, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_5 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворює собою офіційний документ, що дає право знімати кошти з рахунку гр. ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_4 разом із банківською картою AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 покинув місце вчинення злочину.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчиненні з корисливих мотивів.
Крім цього, 15 лютого 2021 року, приблизно о 20 год. ОСОБА_4 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи банківську картку емітовану AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , перевів кошти належні ОСОБА_5 на онлайн-казино в розмірі 520 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 520 грн.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім цього, 15 лютого 2021 року, приблизно о 20 год. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою проспект. Володимирський, буд. 128/2, м. Лубни, Полтавська, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, повторно, використовуючи банківську картку емітовану AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , з метою власної наживи, шляхом зняття готівки в банкоматі, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн. В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 5000 грн.
Крім цього, 16 лютого 2021 року приблизно о 11 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, повторно, використовуючи банківську картку емітовану AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , з метою власної наживи, шляхом зняття готівки в банкоматі, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 500 грн.
Крім цього, 16 лютого 2021 року приблизно о 12 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, повторно, використовуючи банківську картку емітовану AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , з метою власної наживи, шляхом зняття готівки в банкоматі, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_5 в розмірі 600 грн. В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 600 грн.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання судом не встановлено .
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює та всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи думку учасників процесу, обставини справи та особу винного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд враховує визнання вини обвинуваченим, сприяння розкриттю злочину.
Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченого терміном 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно вважати його засудженим на 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком терміном 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- компакт диск марки «ALERUS» CD-R із зображенням з камер терміналу «ПрватБнк» - залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1