Провадження 1-кс/127/7105/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000085 внесеного до ЄРДР 15.06.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, громадянин України, з неповною вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000085 від 15.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що згідно наказу начальника ДПП НП України № 954 о/с від 06.12.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві ДПП НП України.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу.

Близько 22 години 14 червня 2021 року водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в супереч вимоги п. п. 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , який на території України не зареєстрований, рухаючись автодорогою із сторони с. Лісова Лісівка в напрямку с. Нова Прилука Вінницького (Липовецького) району Вінницької області, на заокругленій ділянці дороги ліворуч, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним в межах смуги руху, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини праворуч у кювет, де відбулось зіткнення із деревом, внаслідок чого транспортний засіб перекинувся.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді пошкодження зв`язок лівого плечового суглобу, забою м`яких тканин обличчя, саден лобної ділянки голови, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперечного відділу хребта, забою хребта, політравми, закритої черепно-мозкової травми, травматичного шоку ІІ ступеню, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців та саден голови, а пасажирка ОСОБА_10 від отриманих травм загинули в салоні даного автомобіля.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 51-с від 15.06.2021 смерть ОСОБА_10 настала від набряку та набухання головного мозку, відкритої черепно-мозкової травми.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 2.9 (а) «Водієві забороняється: - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України призвело до смерті пасажира ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, тобто, у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом огляду місця події ДТП від 15.06.2021;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ;

висновком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 ;

лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 від 15.06.2021;

випискою із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 ;

випискою із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 ;

іншими доказами у їх сукупності.

ОСОБА_4 затримано 15.06.2021 о 01 год 55 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.06.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, тобто підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство приймає до уваги, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання за тяжкий злочин вчинений у стані алкогольного сипіння у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

- раніше ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_4 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє, не судимий.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_4 може:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики підтверджуються такими фактичними обставинами.

Так, ОСОБА_4 є діючим працівником правоохоронного органу, а саме: працівником поліції УПП у м. Києві ДПП НП України, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчинений в стані алкогольного сп`яніння, який вчинений всупереч інтересам служби та прав громадян, у зв`язку з чим може впливати на свідків з метою зміни ними показань.

Також ОСОБА_4 , будучи діючим працівником поліції, може мати необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які є свідками, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

При цьому, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованою.

Як працівник поліції, ОСОБА_4 має значні зв`язки у правоохоронних органах, у зв`язку з чим ОСОБА_4 через вказаних осіб може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього службові зв`язки, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілих в кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник просив слідчого суддю застосувати до підзахисного запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризики не доведені, а підозра необгрунтована.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи, одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка потребує лікування, раніше не судимий. Також, стороною захисту, в судовому засіданні, було надано клопотання від потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до якого остання просить суд при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_4 не позбавляти його волі.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, безповоротні тяжкі наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, наявність у нього соціальних зв`язків, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 1 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи до уваги вищенаведене, можна виходити з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому, з огляду на наведені у клопотанні дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому органом досудового розслідування. Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, обставин справи, особи підозрюваного, клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що, з метою надання права підозрюваному ОСОБА_4 на альтернативний вид запобіжного заходу останньому необхідно визначити максимальний розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 01 години 55 хвилин 13 серпня 2021 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 13 серпня 2021 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя