УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 757/9434/14-к
провадження № 51-3873ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Нафта-Трансшипмент» адвоката ОСОБА_4

на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги.

Суть питання
Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 16 квітня 2014 року задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на все нерухоме майно нафтобази, яка розташована за адресою: вул. Чайковського, 236, м. Херсон, що належить

ТОВ «Всеукраїнський промисловий союз» (), шляхом заборони розпорядження, відчуження та передачі майнових прав щодо всього нерухомого майна нафтобази.
На вказану ухвалу слідчого судді представник ТОВ «Нафта-Трансшипмент» адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання про перегляд вищевказаної ухвали слідчого судді про арешт майна.
Київський апеляційний суд ухвалою від 21 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Нафта-Трансшипмент», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно нафтобази, яка розташована за адресою:

вул. Чайковського, 236, м. Херсон, повернув з усіма доданими до неї матеріалами, як таку, що подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

На вказане судове рішення адвокат ОСОБА_4 подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги представник вказує, що апеляційний суд в порушення п. 8

ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 24, п. 9 ч. 1 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а також всупереч висновкам, викладеним у рішеннях Касаційного кримінального суду Верховного Суду, Верховного Суду України та практиці Європейського суду з прав людининеправомірно визнав ТОВ«Нафта-Трансшипмент»,

в інтересах якого діє ОСОБА_5 , як особу, яка не має права на подання апеляційної скарги.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Перевіривши доводи в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити

з огляду на таке.
Так, суд касаційної інстанції згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою

і вмотивованою. При цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. А вмотивованим є рішення, в якому наведені належні

і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, представнику ТОВ

«Нафта-Трансшипмент» адвокату ОСОБА_5 повернуто апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.
При цьому апеляційний суд зазначив, що пункти 25, 26 ст. 3 КПК визначають, що одним

із учасників як кримінального, так і судового провадження, є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, однак станом на дату розгляду клопотання сторони обвинувачення (16 квітня 2014 року) такою третьою особою було ТОВ «Всеукраїнський промисловий союз» (). Відповідно, вказана юридична особа мала дискреційні повноваження скористатись інститутом апеляційного перегляду ухвали

у строк, встановлений КПК. У свою чергу, ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ» (нова назва ТОВ

«Нафта-Трансшипмент») набуло право власності на нафтобазу, яка розташована за адресою: вул. Чайковського, 236, м. Херсон, лише 18 листопада 2019 року, шляхом проведення електронних торгів, у рамках примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2014 у справі № 910/12234/14.

У зв`язку з цим суддя Київського апеляційного суду, посилаючись на положення п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, вважав, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати, та повернув її адвокату ОСОБА_5 .

Верховний Суд погоджується з рішенням апеляційного суду про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому підлягає апеляційному оскарженню. При цьому КПК не встановлено чіткого переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, а в п. 10 ст. 393 КПК вказано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом. Останнє положення узгоджується зі змістом ч. 7 ст. 173 КПК, згідно з якою підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Таким чином, за загальним правилом власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.
Разом з тим, Суд звертає увагу, що згідно із доводами у касаційній скарзі представника ТОВ «Нафта-Трансшипмент» останнє набуло право власності на нафтобазу, яка розташована за адресою: вул. Чайковського, 236, м. Херсон, лише 18 листопада 2019 року, шляхом проведення електронних торгів, у рамках примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2014 у справі № 910/12234/14. Водночас слідчим суддею Печерського районного суду ухвалою від 16 квітня 2014 рокубуло накладено арешт на майно, а саме на все нерухоме майно нафтобази, яка розташована за адресою: вул. Чайковського, 236, м. Херсон, що належить ТОВ «Всеукраїнський промисловий союз» ().
З викладеного випливає, що ТОВ «ВАРУНА-ВЕСТ» (нова назва ТОВ

«Нафта-Трансшипмент») на момент накладення арешту на майно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду ухвалою від 16 квітня 2014 року не було учасником кримінального провадження та не належало до осіб, які за положеннями ст. 393 КПК мають право на апеляційне оскарження такої ухвали. Отже, зазначене є підставою для повернення апеляційної скарги відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК.
На підставі викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги представника ТОВ «Нафта-Трансшипмент» адвоката ОСОБА_4 .
Разом з тим касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що ТОВ

«Нафта-Трансшипмент» не позбавлене права на судовий захист шляхом подання клопотання про скасування арешту майна у порядку, передбаченому ст. 174 КПК.
У цьому аспекті неспроможними є посилання скаржника на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Белле проти Франції» та «Безимянна проти Російської Федерації».
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що посилання представника на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19 є неспроможними. Так, у цій справі Судом зроблено висновок про те, що суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу. У цьому аспекті також необґрунтованим є посилання на постанову Верховного Суду України

від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15.
Також неспроможними є посилання в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду

від 17 липня 2018 рокуу справі № 640/19670/15-к, оскільки у цій справі ухвалою апеляційного суду особі повернуто апеляційну скаргу як таку, що подана

без використання процедури можливого вирішення порушених питань у порядку ч. 1

ст. 174 КПК, тобто всупереч нормам процесуального закону, однак представнику

ТОВ «Нафта-Трансшипмент»апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК.
Крім того, необґрунтованими є і посилання на постанови Верховного Суду України

від 24 лютого 2014 року у справі № 6-156цс13 та від 27 квітня 2015 року у справі

№ 5-7кс15. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2014 року у справі

№ 6-156цс13 розглядалося питання щодо можливості подачі до суду заяви про поновлення цивільної дієздатності особою, яка визнана судом недієздатною.
Посилання ж на окрему думку члена колегії у справі № 653/139/17 також не можуть бути взяті до уваги Судом, оскільки вона не є судовим рішенням.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «Нафта-Трансшипмент» адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3