УХВАЛА

Справа № 569/18575/19

1-кс/569/5118/21

30 липня 2021 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року в межах кримінального провадження №0000698 від 06.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме: житлові приміщення а саме: котеджі з наступними поштовими адресами: Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0295; Адреса: АДРЕСА_1 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0297; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0299; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0497; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0499; Адреса: АДРЕСА_3 ; що накладений згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року у кримінальному провадженні N 0000698 від 06.06.2019.

В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_7 (справа №569/18575/19), за клопотанням слідчого СВ Рівненського ВП ГУГП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження N 0000698 від 06.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, було накладено арешт на житлові приміщення, а саме: котеджі з наступними поштовими адресами: Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0295; Адреса: АДРЕСА_1 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0297; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0299; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0497; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0499; Адреса: АДРЕСА_3 . Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2019 за №193876447, №193883638, №193890194, №193894181, №193898261 на момент арешту житлових будинків, вони на праві власності належать ОСОБА_6 .

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2017 за №105598691, №105551146, №105561983, №105577836, №105572965 на момент арешту земельних ділянок, вони на праві власності належать ОСОБА_6 .

Ні власник майна, ні його представник, не був присутнім при розгляді слідчим суддею зазначеного вище клопотання слідчого про арешт майна.

ОСОБА_6 не є особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження N 0000698 від 06.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.

Належне ОСОБА_6 арештоване нерухоме майно не є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні N 0000698 від 06.06.2019.

Стосовно обґрунтованості доцільності арешту тим, що житлові приміщення визнано речовими доказами у кримінальному провадженні не може бути єдиною та обґрунтованою підставою для накладання арешту , так-як воно містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України житлові приміщення, належні ОСОБА_6 на праві власності, визнані речовими доказами.

Однак, відомості, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному кримінальному провадженні, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що житлові приміщення набуті кримінально протиправним шляхом або отримане ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладення такого арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Просили арешт скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав просив задоволити

Слідчий та прокурор у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та наявні в матеріалах справи документи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_7 (справа №569/18575/19), за клопотанням слідчого СВ Рівненського ВП ГУГП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження №0000698 від 06.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, було накладено арешт на житлові приміщення, а саме: котеджі з наступними поштовими адресами: Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0295; Адреса: АДРЕСА_1 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0297; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0299; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0497; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0499; Адреса: АДРЕСА_3 та позбавлено будь-кого можливості розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, заборонено при цьому здійснювати уповноваженими на це особами щодо вище зазначених житлових приміщень будь-які реєстраційні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

ОСОБА_6 не є особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження N 0000698 від 06.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна. Належне ОСОБА_6 арештоване нерухоме майно не є об`єктом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні N 0000698 від 06.06.2019.

Відомості, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному кримінальному провадженні, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що житлові приміщення набуті кримінально протиправним шляхом або отримане ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п.58, ЕСНR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994р., Series A N 296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007р.). Будь яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, володільця, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту з майна слід задоволити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 171, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року, а саме: житлових приміщень, котеджів з наступними поштовими адресами: житлові приміщення а саме: котеджі з наступними поштовими адресами: Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0295; Адреса: АДРЕСА_1 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0297; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0299; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0497; Адреса: АДРЕСА_2 ; Земельна ділянка з кадастровим номером: :07:033:0499; Адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя