Справа № 462/3018/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/595/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000723 від 27.04.2021 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за апеляційною захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - на строк 60 (шістдесят) днів до 07.08.2021 року включно із визначенням розміру застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.
Ухвала мотивована тим, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, не зменшилися ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту. Отже, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може більш м`який запобіжний захід, оскільки завдяки такому неможливо запобігти встановленим ризикам. Судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою захисник обвинуваченого оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, в задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на один місяць.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки обвинуваченим визнано вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, він бажає відшкодувати шкоду потерпілим, відсутні підстави вважати, що з його боку можливий тиск на учасників кримінального провадження. Тобто, наявні підстави для зміни обраного йому запобіжного заходу на менш суворий, а саме цілодобовий домашній арешт, за місцем його проживання, з метою можливості працювати і заробляти гроші, необхідні для відшкодування шкоди потерпілим. Застосування такого запобіжного заходу зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Щодо розміру застави, захисник звертає увагу на те, що такий є неспівмірним із заподіяною злочином шкодою та є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України судовий розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження, оскільки, особа, яка подала апеляційну скаргу, прокурор та обвинувачений клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не заявили.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Залізничним районним судом м. Львова здійснюється судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - на строк 60 (шістдесят) днів до 11.07.2021 року включно із визначенням розміру застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.
Згідно із положеннями частини четвертої статті 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною третьою статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено в частині третій статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З клопотання та оскаржуваної ухвали вбачається, що під час розгляду даного клопотання суд вірно встановив, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать що ризики, котрі стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також його продовження на стадії судового розгляду, не зменшились, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, який просить застосувати захисник у поданій апеляційні скарзі, не зможе запобігти цим ризикам.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, тяжкість вчиненого ним злочину і його суспільну небезпечність,з огляду на те, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, розгляд якого не завершено, а також зможе продовжити займатися злочинною діяльністю, судвірно зазначив, що наведені обставини у своїй сукупності підтверджують існуючі ризики.

Також в ході апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Місцевим судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість зменшення раніше визначеного розміру застави, яка на час розгляду справи апеляційним судом обвинуваченим або заставодавцем, не внесена.
Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з того, що визначаючи розмір застави слідчий суддя, суд повинні виходити не з того, чи є такий розмір співмірним із заподіяною злочином шкодою, а з того, щоб він був визначений в межах, вказаних у ч. 5 ст. 182 КПК України, та з урахуванням вимог ч. 4 цієї статті Кодексу.
Щодо доводів скарги про те, що за умови обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового арешту, останній зможе працювати та заробляти гроші, з метою відшкодування шкоди, заподіяної потерпілим, колегія суддів вважає такі взаємовиключними, адже цілодобовий домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло, що виключає можливість працевлаштування обвинуваченого.
Тому, на думку колегії суддів, суд, приймаючи оскаржуване рішення, вірно врахував наявність обставин, визначених положеннями КПК України, що дало йому підстави для висновку про виправданість подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують. Також колегією суддів не встановлено обставин, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому допущено порушення вимог статті 199 КПК України.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала є обґрунтована та законна. Підстави для її скасування відсутні, як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, яку слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 4221 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4