печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої вирішується питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 ,

розглянувши у засіданні в залі суду міста Києва клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 28.02.2016 уповноваженою службовою особою окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратов Російської Федерації, який перебуває у розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ). Оскільки рішення за запитом про видачу (екстрадицію) Генеральною прокуратурою України не прийнято, виникла необхідність у продовженні дії застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, наведених у клопотанні.

Особа, у відношенні якої подано клопотання та його захисник в судовому засідання щодо задоволення клопотання не заперечували.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя встановив, що 28.02.2016 уповноваженою службовою особою окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратов Російської Федерації, який перебуває у розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2016 відповідно до вимог ст. 583 КПК України до ОСОБА_5 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК РФ (шахрайство, тобто розкрадання чужого майна шляхом обману та зловживання довірою, в особливо великому розмірі).

Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_5 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що у провадженні слідчої частини слідчого управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по м. Саратову Саратовської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК РФ.

03.04.2013 слідчим відділу з розслідування на території, що обслуговується відділом поліції № 2 у складі УМВС Росії по м. Саратову СУ УМВС Росії по м. Саратову, ОСОБА_7 винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого за ч. 4 ст. 159 КК РФ.

Постановою Кіровського районного суду м. Саратов Російської Федерації від 30.10.2013 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд і належної поведінки на взяття під варту строком на 2 місяці. Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання.

Постановою Кіровського районного суду м. Саратов Російської Федерації від 20.08.2015 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання на території Російської Федерації або з дати фактичного перетину ним кордону Російської Федерації у разі екстрадиції.

Постановою старшого оперуповноваженого ОКД ОВД по РЛ УУР ГУ МВС Росії по Саратовській області ОСОБА_8 від 01.11.2013 громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук з метою його видачі.

Інкриміновані ОСОБА_5 діяння відповідають злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, і є екстрадиційними, оскільки покарання за вказаний злочин передбачено понад один рік позбавлення волі.

05.05.2017 Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 компетентним органам Російської Федерації, постанова вручена затриманому 19.05.2017.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2017 скарга адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 від 05.05.2017 про видачу особи (екстрадицію) задоволена, постанова прокурора скасована.

11.01.2018 ухвалою Апеляційного суду м. Києва відхилено скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2017, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Підставою скасування вказаного рішення стало відкриття 24.03.2018 Вищим адміністративним судом України касаційного провадження у справі 826/10723/16 за позовом ОСОБА_5 до ГУДМС України в м. Києві про скасування рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та зобов`язання вчинити дії.

За таких обставин Генеральною прокуратурою України 18.04.2018 доручено повторне проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 .

Вбачається, що у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває справа № 826/11688/17 за позовом ОСОБА_5 до Державної міграційної служби. Відповідно до інформації Окружного адміністративного суду м. Києва 29.03.2019 судом протокольно прийнято рішення про подальший розгляд даної справи в порядку письмового провадження. Згідно інформації Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.10.2019 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2019 у задоволені позовної заяви ОСОБА_5 до ДМС України відмовлено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 10.03.2020 касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 28.05.2020 касаційну скаргу ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала.

Стороною захисту подана скарга за нововиявленими обставинами до Окружного адміністративного суду м. Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2020 призначено склад суду. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.2020 скарга залишена без руху. 30.06.2020 ОСОБА_5 подав заяву до Окружного адміністративного суду м. Києва про усунення недоліків. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.2020 ОСОБА_5 відмовлено у поновлені строку звернення до адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2019 за нововиявленими обставинами.

В той же час, ОСОБА_5 повторно звернувся із заявою до ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Наказом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області від 03.09.2020 № 311, документи громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , взято в оформлення для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На даний час рішення не прийнято.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.01.2019 ОСОБА_5 продовжено застосування дії обов`язків особистого зобов`язання передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 22.03.2019 включно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2019 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 31.12.2019.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2019, 18.02.2020, 15.04.2020, 11.06.2020, 06.08.2020 та 05.10.2020 продовжено дію покладених обов`язків особистого зобов`язання ОСОБА_5 до 05.12.2020 включно.

Відповідно до ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Також, відповідно до ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про обрання особі, яка підлягає екстрадиції, запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням під вартою, слідчий суддя зобов`язаний врахувати: відомості про ухилення даної особи від правосуддя в Такої стороні та дотримання цією особою умов, на підставі яких воно було звільнено з-під варти; тяжкість покарання, що загрожує за інкриміноване злочин, вік, стан здоров`я та інші характеризуючі дані.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження покладених на підозрюваного обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді, є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні та іншим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Встановлено, що правовідносини між Україною і Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 та Європейською Конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Слідчий суддя відповідно до ст.ст. 177, 178, 195, 585 КПК України враховує перебування його в міжнародному розшуку і обставини затримання на території України, при цьому враховує його процесуальну позицію і належну процесуальну поведінку та приходить до висновку про задоволення клопотання та продовження дії обов`язків покладених на ОСОБА_5 , строку дії покладених на нього обов`язків в межах визначеного законом строку, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу і фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації, оскільки обраний запобіжний захід в частині продовженні дії вказаних обов`язків, являється достатнім для запобігання ризику переховування ОСОБА_5 , з метою ухилення від передачі його правоохоронним органам Російської Федерації.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, ст. 177, 194, 195, 199, 309, 376, 585 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, задовольнити частково.

Продовжити громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, строком до 20.01.2021 року, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання.

Особі щодо якої вирішується клопотання письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1