Справа № 585/602/21
Номер провадження 1-кп/585/232/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000012 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, перебуваючого на обліку в центрі зайнятості населення, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На підставі наказу від 06.07.2000 р. ОСОБА_4 прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником газового цеху Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», після чого наказом (розпорядженням) № 170 від 25.10.2006 р. переведений на посаду майстра по ремонту нафтогазопроводу газового цеху. 05.02.2021 р. був звільнений з роботи наказом № 73-к/тр.

Працюючи на підприємстві, ОСОБА_4 мав доступ до відомостей про поточний рівень тиску в нафтопроводі «Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка», що містилися у службовому комп`ютері, та інформації про роботу (виїзди) бригад служби безпеки, що надходила від диспетчерської служби НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

У невстановлений слідством день, наприкінці вересня 2020 року особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, зустрілася із раніше знайомим їй ОСОБА_4 за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , та запропонувала ОСОБА_4 надавати інформацію щодо роботи нафтопроводу «Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка», а саме: про зупинку нафтопроводу, падіння у ньому тиску, попереджати про приїзд на базу Роменської дільниці НГВУ «Охтирканафтогаз» інженерів служби безпеки Охтирського нафтопромислового регіону та пообіцяв надавати за таку інформацію неправомірну вигоду в сумі 1000 грн. щомісяця, на що ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, погодився.

Таким чином ОСОБА_4 прийняв пропозицію та обіцянку особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, надавати йому неправомірну вигоду для себе за надання інформації, яка відома йому в силу виконання службових обов`язків.

У подальшому, діючи із єдиним корисливим умислом, спрямованим на систематичне щомісячне одержання неправомірної вигоди від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, упродовж періоду з кінця вересня 2020 р. по 22 січня 2021 р., ОСОБА_4 неодноразово по телефону повідомляв особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, відому йому інформацію щодо роботи нафтопроводу «Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка» НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Крім того, під час п`яти зустрічей, які відбулися за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , останній одержав від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, неправомірну вигоду в загальній сумі 5000 грн. (по 1000 грн. під час кожної зустрічі) за надання інформації з приводу роботи вказаного нафтопроводу.

Так, у невстановлений слідством день наприкінці вересня 2020 року під час зустрічі за місцем проживання ОСОБА_4 отримав від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, неправомірну вигоду в сумі 1000 грн. за надану інформацію стосовно роботи нафтопроводу.

Надалі, у точно невстановлений у ході розслідування день наприкінці жовтня 2020 року за вказаним місцем свого проживання ОСОБА_4 зустрівся з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та надав їй актуальні відомості щодо роботи нафтопроводу, одержавши за це неправомірну вигоду в сумі 1000 грн.

Аналогічно, під час двох зустрічей з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, що відбувалися у невстановлені слідством дні наприкінці листопада і грудня 2020 року відповідно, за місцем проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 отримав від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, неправомірну вигоду в сумі по 1000 грн. кожного разу за надану інформацію стосовно роботи нафтопроводу.

Остання зустріч з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, відбулася о 19 год. 00 хв. 22.01.2021 р. за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якої останній надав їй актуальні відомості з приводу роботи нафтопроводу та отримав від неї за це неправомірну вигоду в сумі 1000 грн.

Прийнявши пропозицію та обіцянку особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, надавати неправомірну вигоду, передаючи їй інформацію про роботу нафтопроводу, одержавши за це від неї неправомірну вигоду у виді грошових коштів в загальній сумі 5000 грн., ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав і бажав настання їх суспільно небезпечних наслідків, тобто діяв із прямим умислом.

24 лютого 2021 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 354 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені.

ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.

ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник не заперечував проти угоди та пояснив, що дана угода була складена з його участю, зміст угоди відповідає вимогам закону і не порушує прав ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2021 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до якої:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 3 ст. 354 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1