Єдиний унікальний номер справи 333/1766/21
Номер провадження 1-кс/333/217/21
УХВАЛА
Іменем України
25 березня 2021 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , розглянувши його клопотання про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000193, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який не є адвокатом чи депутатом, не має групи інвалідності, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 , ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України 2001р., призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України 2001р.від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив в законну силу 28.12.2019 р.;

- 14.04.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України 2001р., призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначено покарання по совокупності злочинів шляхом поглинання менш тяжкого покарання Жовтневого районного суду від 28.11.2019 (у вигляді 1 року позбавлення волі) більш суворим покаранням по вказаному провадженню у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ст. ст. 75,76 КК України2001р. від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив в законну силу 15.05.2020 р.; Перегляд вироку: 11.06.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, виправлена описка у частині визначення покарання позбавлення волі у вигляді 1 року 1 місяця. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України. 2001 р. від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000193, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин:

20 лютого 2021 року о 17:01, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Піноккіо», розташованому за адресою: вул. Північно-Кільцева, 8Б у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 , втратила пильність, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, з барної стойки викрав мобільний телефон фірми "Nous Energy NS 2811" в корпусі білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , 2019 року виробництва, середня ринкова вартість, якого згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 340-21 від 10.03.2021 складає 511 гривень 20 копійок, який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з мобільним телефоном покинув місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 511 гривень 20 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшов до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_4 у слідчі органи та до суду, можливості виконання підозрюваним процесуальних рішень, необхідно застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як на думку слідчого маються ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або аналогічне.
Підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, іншого джерела доходів в нього не має, у зв`язку з чим свідчить про те, що перебуваючи на волі останній може продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_4 буде мати можливість, з метою зміни свідчень на його користь, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 або на свідків, які наразі встановлені та будуть встановлені та після направлення обвинувального акту до суду будуть свідчити проти підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні. Окрім того, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень. Наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

24 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

24 березня 2021 року о 13 годині 07 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснили, що наразі у ОСОБА_4 склалася важка життєва ситуація, ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього помер батько, у матері та нього важкі душевні хвилювання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду предмета за участю свідка ОСОБА_8 , а саме відеозапису за 20.02.2021 з камер відеоспостереження, розташованих в приміщенні кафе «Піноккіо», розташованого по вул. Північно-Кільцева, 8Б у м. Запоріжжя;

-відповіддю від Комунарського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області від 09.03.2021р.;

-поясненнями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.03.2021 року;

-повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України від 24.03.2021;

У клопотанні слідчим було зазначено про наявність у ОСОБА_4 ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Доводи слідчого про наявність зазначених ризиків обмежується лише ступеню тяжкості злочину та певних припущень, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та буде незаконно впливати на потерпілого і свідків. Вказане обґрунтування слідчий застосовує і до того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_4 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 не працевлаштований, не має постійного джерела доходів.
Водночас, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_9 має постійне місце мешкання та реєстрації, де проживає разом із своєю матір`ю.
Крім того, вважаю, що на цей час відсутні об`єктивні дані щодо намагання ОСОБА_4 здійснити вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Свідки та потерпілий вже надали свої показання, тому факт проведення їх допитів свідчить про мінімальні ризики впливу підозрюваного на свідків та потерпілого.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до 5 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У рішенні по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд від 26.06.1991 року зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд дійшов до висновку, що при розгляді клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від досудового розслідування та суду. Проте, вказаний ризик є мінімальним, не настільки суттєвим, що застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було б доцільним.
Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Тому, при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги такі обставини, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_4 з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, у т.ч. щодо заборони спілкуватися із потерпілими та свідками кримінального провадження, а також відвідування супермаркету за адресою: АДРЕСА_1
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000193, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 травня 2021 року (включно) без застосування електронного засобу.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
3) утримуватися від спілкування зі свідкам та потерпілим.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу для виконання передати до Відділу поліції №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 березня 2021 року о 14 годині 00 хвилині.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _______ ОСОБА_4 «25» березня 2021 року