Справа № 442/5567/21
Провадження № 1-кс/442/1094/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року cлідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 13.07.2021 про закриття кримінального провадження, -
встановив:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій проситьскасувати постанову дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13.07.2021 про закриття кримінального провадження № 0000201 від 30.06.2021 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України, а матеріали кримінального провадження скерувати до СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області для проведення досудового розслідування.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 29.06.2021 ОСОБА_3 подала заяву до Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області про вчинення 25.06.2021 відносно неї кримінального правопорушення її чоловіком ОСОБА_5 та матір`ю чоловіка ОСОБА_6 , шляхом завдання їй численних тілесних ушкоджень за адресою їх спільного проживання у АДРЕСА_1 .
З приводу заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та обставин їх вчинення, дізнавачем СД Дрогобицького РВП ГУ НП У Львівській області було відібрано в останньої пояснення 29.0.2021.
У відповідності до ст.214 КПК України, за заявою ОСОБА_3 було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 30.06.2021 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України та призначено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Згідно висновку судово-медичного експерта Дрогобицького районного відділення КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 від 30.06.2021 року №198 «у ОСОБА_3 , 29-ти років виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в правій лобній і лівій скроневій ділянках, на внутрішньо-бічній поверхні середньої третини правого плеча, на внутрішньо бічній поверхні нижньої третини лівого плеча, на передній поверхні правого коліна синців на зовнішньо-бічній поверхні нижнього і середньої третини правого передпліччя, на задньо-зовнішньо-бічній поверхні нижньої третини лівого стегна, в лівій підколінній ямці, на правій сідниці у нижній частині, на зовнішньо-бічній та передній поверхні верхньої та середньої третині правого стегна, на внутрішньо-бічній поверхні нижньої третини правого стегна, на внутрішньо-бічній поверхні верхньої третини правої гомілки, на зовнішньо-бічній та задній поверхні середньої третини правої гомілки. Тілесні ушкодження у вигляді саден виникли у результаті дії (удар, тертя) твердого(их) тупого(их) предмету(ів), в термін 4-6 днів до моменту огляду. Тілесні ушкодження у вигляді синців виникли в результаті дії (удар, тиск) твердого(их) тупого(их) предмету(ів) в термін 4-6 днів до моменту огляду. Всі вказані ушкодження могли виникнути 25.06.2021, можливо в час та по механізму вказаними потерпілою.Вказані тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень».
Після повідомлення дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУ НП У Львівській області ОСОБА_4 про вищевказаний висновок експерта, 16 липня 2021 року у телефонному режимі ОСОБА_3 було узгоджено з слідчим проведення 19 липня 2021 року ряду слідчих дій з ОСОБА_3 про що зареєстрував відповідне клопотання.
Натомість 19 липня 2021 року дізнавач, ознайомившись із моїм клопотанням, повідомив, що 13 липня 2021 року виніс постанову про закриття кримінального провадження, а тому слідчі дії вже не можуть бути проведені.
Беручи до уваги те, що підстави закриття даного кримінального провадження ОСОБА_3 , ні її представнику не були відомі, до 19.07.2021 року їх про винесення такої постанови не повідомляли, ними було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. В даних матеріалах був вищевказаний висновок експерта №198 від 30.06.2021 року, були пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які категорично заперечували факт нанесення 25.06.2021 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , однак не могли пояснити причин їх виникнення, а також пояснення двох свідків, яким про конфлікт між подружжям ОСОБА_8 нічого не було відомо.
У матеріалах справи також була наявна оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 13.07.2021 року, без доказів поштового відправлення ОСОБА_3 чи її представнику.
Вказує, що дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУ НП У Львівській області ОСОБА_4 взявши до уваги вказані пояснення ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_6 прийшов до висновку, що під час досудового розслідування встановити достатньо доказів по вказаному правопорушенню не представилося можливим, а так як ОСОБА_5 факт спричинення тілесних ушкоджень не підтвердив, постановив кримінальне провадження №0000201 від 30.06.2021 за ознаками ч. 1 ст.125 КК України закрити у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.
Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження №0000201 наявний доказ - судово-медична експертиза, якою підтверджується нанесення численних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Згідно пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час поїздки до м.Дрогобич 26.06.2021 року ОСОБА_3 залишила чоловіка і він не знав де вона перебуває. Натомість, в оскаржуваній постанові, дізнавачем було встановлено з вищенаведених пояснень, що ОСОБА_3 з чоловіком перебували разом у м. Дрогобич саме 25.06.2021 року, тобто в день нанесення її тілесних ушкоджень, що суперечить поясненням потерпілої та висновку судово-медичної експертизи.
За таких обставин, вважаю, що дізнавач не застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, дії дізнавача суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень), а закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 1 п.2 ст.284 КПК України є необгрунтованим.
Представник скаржника в судове засідання не з`явився, подала суду заяву про проведення судового засідання без її участі, вимоги скарги підтримує в повному обсязі..
Слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог передбачених ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

Із змісту скарги вбачається, що представник скаржника дізнався про наявність оскаржуваної постанови 19.07.2021. Із скаргою скаржник звернувся до слідчого судді 20.07.2021, таким чином, встановлено, що скаржник у визначені законом строки звернувся до слідчого судді зі скаргою. Інше протилежної стороною не доведено.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000201від 30.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

13.07.2021 слідчим слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.
Постанову мотивовано тим, що під час досудового розслідування встановити достатньо доказів по вказаному правопорушенню не представилося можливим, а так як ОСОБА_5 факт спричинення тілесних ушкоджень не підтвердив.
З огляду на викладене, слід зазначити, що слідчим абсолютно не надано оцінку зібраним доказам, як і не наведено відповідних висновків в оскаржуваній постанові, які б відкидали навіть найменші сумніви щодо необхідності (законності) закриття кримінального провадження та відсутності потреби у продовженні строків досудового розслідування з метою належного (повного та всебічного) його здійснення, вжиття заходів щодо встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, зібрання усіх можливих доказів для повідомлення обґрунтованої підозри відповідній особі. Натомість, слідчий, як на підставу закриття кримінального провадження, посилається на відсутність ознак кримінального правопорушення, що, на переконання слідчого судді, є передчасним в даному випадку, враховуючи, зокрема, те, що згідно висновку експерта № 198 від 30.06.2021 судово-медичним експертом були зафіксовані наявні на тілі ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Вказане свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови та невідповідність такої встановленим вимогам закону.
Слід особливу увагу звернути на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження.
Відтак, висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження є передчасним, а тому скаргу слід задоволити, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Керуючись ст.ст.303, 307, 376 КПК України, суд
постановив:
Скасувати постанову дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13.07.2021 про закриття кримінального провадження № 0000201 від 30.06.2021 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1