Справа № 344/6246/21
Провадження № 1-кс/344/2517/21
У Х В А Л А
27 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що до Івано-Франківського ВП ГУНП в області із Івано-Франківської місцевої прокуратури надійшла заява ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_5 , шахрайським способом приватизував землю навколо та під приміщенням будинку АДРЕСА_2 . В ході досудового розслідування встановлено, що згідно із наданими ОСОБА_4 , показами в якості потерпілої, 28 жовтня 2003 року, між нею, ОСОБА_6 та ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщенню цегляного одноповерхового приміщення, площею 110,8 кв.м., що становить 5,25 % від загальної площі Торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 . Вказано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виступали покупцями, із наступними частками: ОСОБА_4 - 60/100 частин, ОСОБА_6 - 40/100 частин. В подальшому, у відтовідності до договору дарування, від 28 квітня 2012 року, ОСОБА_6 було подаровано його частку вказаного приміщення ( 40/100 що за адресою: АДРЕСА_2 ) - ОСОБА_5 , з того часу ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 є співвласниками. Так, в червні 2019 року, ОСОБА_4 стало відомо про те, що 20.12.2012 Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0232 га для обслуговування нежитлових приміщень в АДРЕСА_3 , після чого ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0232 га для обслуговування нежитлових приміщень в АДРЕСА_3 , для ОСОБА_7 25.08.2015 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку що по АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема доказуванню факту неправомірних дій, на теперішній час виникла необхідність в отримані тимчасового доступу до оригіналів документів здійсненого правочину, і купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0233 га (кадастровий номер :1: :002:0399 від 25.08.2015 року) по АДРЕСА_2 між ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі голови ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_4 .

Сторони в судове засідання не з`явились, слідча просила розглянути клопотання без її участі. Володільця документів повідомлено належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Так, в клопотанні розміщено обґрунтування щодо необхідності отримання тимчасового доступу до оригіналів документів, а саме договору купівлі-продажу земельної ділянки, що укладений між ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі голови ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , що перебуває в володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , в свою чергу за змістом прохальної частини клопотання слідча просить надати тимчасовий доступ до «документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , а саме до оригіналів документів, здійсненого правочину, купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0233 га (кадастровий номер :15:002:0399 від 25.08.2015 року) по АДРЕСА_2 між ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі голови ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які перебувають у володінні приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , юридична адреса: АДРЕСА_4 ».

Таким чином клопотання містить взаємно суперечливу інформацію, щодо суб`єкта володільця документів.

Також додатком № 32 до Правил ведення нотаріального діловодства затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5 визначено номенклатуру справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса та перелік документів, з яких формується відповідна справа. В клопотанні не визначено та не ідентифіковано документи тимчасовий доступ до яких слідча просить надати.

В ст. 162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах. Отже відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій визначені законом такими, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - це сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус зобов`язаний зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо його діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

Процесуальним законом захищено розкриття інформації щодо вчинення нотаріальних дій.

Згідно з ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» держава гарантує і забезпечує рівні умови доступу громадянам до зайняття нотаріальною діяльністю та рівні можливості нотаріусам в організації та здійсненні ними нотаріальної діяльності. Будь-яке втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків або спонукання до вчинення ним неправомірних дій, у тому числі вимагання від нього, його помічника, інших працівників, які знаходяться у трудових відносинах з нотаріусом, відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, забороняється і тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства. Обшук, виїмка, огляд робочого місця (контори) провадяться на підставі та в порядку, встановленому законом. Вилучення (виїмка) реєстрів нотаріальних дій та документів, що передані нотаріусу на зберігання в порядку, передбаченому цим Законом, а також печатки нотаріуса не допускається. Такі реєстри нотаріальних дій, документи чи печатка нотаріуса можуть бути надані суду за мотивованою постановою суду тільки для огляду і повинні бути повернуті судом негайно після огляду.

При цьому відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а відповідно до ч. 7 цієї статі, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення цих речей і документів.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обов`язок доказування відповідних обставин та доведення перед судом їх переконливості покладено на суб`єкта звернення із клопотанням, який не виконав свого відповідного обов`язку.

Крім цього підставою надання тимчасового доступу до речей і документів, в ст. 163 КПК України вказано, умову доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні наявності достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Здійснення нотаріусом нотаріальної діяльності, не визначено процесуальним законом в якості правової підстави для надання тимчасового доступу до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення може самостійно витребувати та отримати від підприємств, установ та організацій документи, відомості та провести інші процесуальні дії передбачені КПК України.

Отже на обґрунтування клопотання належить надати суду докази, визначені процесуальним законом в якості правової підстави для розкриття охоронюваної законом таємниці.

Також в клопотанні не обгрунтовано необхідність вилучення документів в оригіналах, до матеріалів клопотання не долучено доказів призначення експертиз документів в рамках кримінального провадження.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Зловживання правами національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України не гарантується.

Таким чином в клопотанні не обґрунтовано можливість використання інформації, що міститься в документах, які містять охоронювану законом таємницю, в якості засобу доказування в кримінальному провадженні, не обґрунтовано неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, не підтверджено належними засобами доказування, що документи перебувають у володінні визначеного клопотанням суб`єкта, розміщено взаємно суперечливу інформацію, щодо безпосереднього володіння документами, що вказані в клопотанні, не доведено необхідності вилучення оригіналів документів, не надано доказів призначення експертизи в рамках кримінального провадження. Враховуючи зазначене, клопотання не відповідає вимогам, що ставляться процесуальним законом до такого виду клопотань, не обґрунтовано належними правовими підставами, а тому не підлягає до задоволення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1