Справа № 750/3678/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/234/21
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Піщаний Брід, Олександрійського району, Кіровоградської області, незаміжньої, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 18 грудня 2019 року, тобто з дня її фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз у сумі 19469 грн 18 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2019.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.12.2019, близько 17.30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину «АТБ», що по вул. Рокосовського, 15 в м. Чернігові, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , умисно нанесла останньому шість ударів лезом ножа в область грудної клітки, живота та лівого стегна, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді шести колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітки, живота, передній поверхні лівого стегна, з ушкодженням печінки, тонкого кишківника, міжреберних м`язів, діафрагми, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких ОСОБА_10 помер.

Смерть ОСОБА_10 настала о 22.00 год. 18.12.2019 в реанімаційному відділенні КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» від гострої крововтрати, що виникла внаслідок множинних колото-різаних поранень грудної клітки, живота, лівого стегна із ушкодженням печінки, тонкого кишківника, міжреберних м`язів, діафрагми.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачена ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить вирок місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з недоведеністю її вини.

В обґрунтування вимог зазначає, що вона не вчиняла злочин, за який засуджена, а взяла вину свого співмешканця на себе, оскільки той раніше був судимий за нанесення тілесних ушкоджень і розуміла, що повторна судимість тягне за собою позбавлення волі, тому сказала, що це вона ножем вдарила чоловіка, а пізніше, дізнавшись, що той помер у лікарні, вирішила «не брати на себе» злочин, який не скоювала, тому просить виправдати її.

Зазначає, що з потерпілим виник конфлікт при вживанні спиртних напоїв у «чарочній», коли відмовили йому налити спиртне, після цього вона вийшла на вулицю покурити, а потерпілий вийшов з нею і продовжував сперечатись, вона йому відповіла грубо, на що він вдарив її у обличчя, тоді її співмешканець вибіг на вулицю та почав бити її кривдника, вона намагалася їх розборонити, але не виходило, тоді вона забігла назад у заклад, де розпивали спиртні напої, забрати речі, щоб потім піти додому. Коли вийшла на вулицю, то побачила на своєму співмешканцю кров, він пояснив, що це не його кров, а потерпілого, тоді вона побачила, що той у крові, а у її співмешканця в руці був ніж, який належав їй і вона почала голосно кричати, що це зробила вона і просила викликати «швидку».

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що рішення суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тоді як у даному кримінальному провадженні показання обвинуваченої про непричетність до вчинення кримінального правопорушення не були нічим спростовані. Зазначає, що обвинувачена зазначала, що коли виривала ніж із рук свого співмешканця ОСОБА_11 , то поранила собі бік (права нижня сторона живота), на що вони звертали увагу суду, однак суд припустив, що таке поранення вона могла отримати під час демонстрації ножа, але тоді б у неї був пошкоджений одяг, тоді як обвинувачена пояснювала, що коли забирала ніж у Капульського, то куртка та футболка піднялася вище, внаслідок чого поранення прийшлося одразу у тіло, а не через одяг і такі показання обвинуваченої не були спростовані. Також вказує на протиріччя показів свідка ОСОБА_11 , який показував, що коли почув, що потерпілий ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_12 та побачив у неї кров на обличчі, у них виник конфлікт, в ході якого той його повалив на землю, сам був над ним, у цей час побачив, що ОСОБА_12 нанесла ОСОБА_13 удар ножем правою рукою у лівий бік, тоді він зміг скинути його із себе, побачив, що в нього розрізаний живіт, притулив до стіни та викликав «швидку», при цьому адвокат звертає увагу, що жоден зі свідків не показували, що вони лежали на землі і те, що ОСОБА_12 наносила удари ножем потерпілому.

Так само вважає не спростованим те, що зі слів ОСОБА_14 лежав на ньому, коли ОСОБА_12 нанесла йому удар ножем, однак на одязі ОСОБА_15 слідів крові не було виявлено.

Також вважає, що показання свідка ОСОБА_16 підтверджують показання ОСОБА_12 , який показував, що бачив як чоловік та жінка тягали один одного, а інший чоловік намагався їх розборонити, ніж не бачив, хто наносив удари також не бачив.

Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду з приводу того, що ОСОБА_15 намагався допомогти ОСОБА_12 та змінював неодноразово свої показання, у точу числі зазначаючи, що це він наніс удари, однак більш реалістичною версією суд визнав його показання щодо нанесення ударів ножем саме ОСОБА_12 . Тоді як апелянт вказує, що ОСОБА_12 , на відміну від ОСОБА_15 , намагаючись допомогти тому уникнути відповідальності, не змінювала своїх показань аж до того моменту, поки не дізналася, що чоловік помер і вважає, що такі показання більш реалістичні.

А голос, відтворений за результатами проведених НСРД у даному кримінальному провадженні, вважає недоведеним, що належить саме ОСОБА_12 . А сліди крові виявлені як на потерпілому так і на обвинуваченій, вважає очевидним, оскільки остання стверджувала, що потерпілий вдарив її і у неї була кров, яка могла опинитися і на одязі.

Не погоджуючись із вироком суду в частині призначеного покарання, прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити матеріали, що характеризують обвинувачену та скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого та даним, щодо особи обвинуваченої внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, в решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування таких своїх вимог вказує, що судом не в повній мірі було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, те, що вчинено злочин у стані алкогольного сп`яніння, невідворотні наслідки, які настали позбавлення людини життя, що є найбільшою соціальною цінністю та відсутність критики з боку обвинуваченої та намагання перекласти вину на іншу особу, що прокурором розцінено як суспільну небезпеку обвинуваченої та нехтування нормами закону.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника та підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисником обвинуваченої та обвинуваченою ставиться питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а прокурором про ухвалення нового вироку із призначенням більш суворого покарання.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій обвинувачена свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та показала, що 18.12.2019 близько 13.00 год. вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_11 пішла в кафе, де знаходились до вечора та вживали горілку. В це час до них підійшов чоловік з іншої компанії потерпілий ОСОБА_10 , з яким вона знайома не була та просив пригостити його спиртним, вона відмовила і через це між ними виник конфлікт. Вона не витримала цього і вийшла на вулицю покурити, а потерпілий пішов за нею і продовжував лаятись, потім вдарив її рукою по обличчю. Після цього вийшов ОСОБА_11 та побачив, що вона тримається за обличчя і вдарив в обличчя потерпілого. Вона намагалась їх розборонити, але в неї не вийшло, тоді вона забігла до кафе, щоб забрати свої речі, а коли повернулась, то ОСОБА_11 їй сказав, що у потерпілого кров і вона побачила рани на животі. Вона одразу сказала, щоб він віддав їй ніж, оскільки в нього вже була одна судимість, але він не хотів віддавати і тоді вона вирвала його із рук, від чого спричинила собі поріз стегна. Ніж, яким нанесені удари, належить їй, вона його носила у сумці, однак вона не наносила ударів ножем, а коли говорила, що це вона, то лише хотіла щоб ОСОБА_15 уникнув реального покарання, оскільки вже був судимий. Насправді ОСОБА_11 спричинив тілесні ушкодження потерпілому.

Попри невизнання обвинуваченою вини, її показання та доводи апеляційних скарг її та захисника у повній мірі спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, свідок ОСОБА_11 у суді першої інстанції дав аналогічні за змістом показань обвинуваченої показання в частині проведення часу 18.12.2019 року та зазначив, що потерпілий підійшов до них і попросив налити йому спиртного, на що його дівчина, ОСОБА_6 відмовила, і той спокійно від них відійшов. Після цього він пішов курити і через деякий час почув крики ОСОБА_6 , повернувся, потерпілий ОСОБА_10 стояв біля входу, а у ОСОБА_6 було розбите обличчя і була кров, вона вказала, що це зробив потерпілий, тому він його вивів за плечі на вулицю, але потерпілий зробив йому «підсічку» та звалив з ніг, вони впали так, що потерпілий був зверху і тримав його так, що він не зміг його перевернути. В цей час він побачив, що ОСОБА_6 , яка стояла над ним, нанесла правою рукою ОСОБА_10 один удар ножем в лівий бік, після чого той послабішав і він зміг його перевернути, побачив, що в нього розрізаний живіт. Показав, що він не міг нанести ножем удар, оскільки ніж знаходився у сумці ОСОБА_12 , вона носила два ножі.

Такі показання свідка узгоджуються і з показаннями обвинуваченої щодо вживання спиртних напоїв і виникнення конфлікту та у повній мірі з показаннями даного свідка, даними під час слідчого експерименту, а також зафіксованими в ході НСРД розмовами ОСОБА_11 зі співрозмовником у громадських місцях та обвинуваченої зі співрозмовником, перебуваючи в умовах тимчасового тримання під вартою, під час яких обоє описували обставини саме таким чином, як встановлено судом.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , працівники поліції, які прибули за викликом на місце вчинення кримінального правопорушення, у судовому засіданні дали аналогічні за змістом показання щодо виявлення на місці гр. ОСОБА_6 , яка неодноразово демонструвала ніж, яких знаходився у кишені куртки та казала, що це вона нанесла тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_11 , також казав, що це він наніс тілесні ушкодження, але потім все ж сказав, що це його жінка, ОСОБА_6 нанесла поранення.

Такі показання свідків узгоджуються із протоколом огляду предмету від 20.12.2019 року, згідно якого слідчим проведено перегляд оптичного носія з відео файлами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які відповідно до постанови слідчого від 20.12.2019 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.п. 155-159, том 1), відповідно до якого зафіксовано обставини подій 18.12.2019 року після приїзду поліцейських, де на запитання поліцейських про те, що сталося, очевидці вказують на те, що жінка, у якої знаходиться ніж, нанесла тілесні ушкодження потерпілому, сама ця жінка, якою виявилася ОСОБА_6 , підтверджує, що цей чоловік її бив і ображав, тому вона нанесла йому декілька ударів ножем, демонструючи при цьому не однократно ніж із кишені своєї куртки. Так само на відео зафіксовано чоловіка на ім`я ОСОБА_19 , як пізніше виявилося, ОСОБА_11 , який повідомив, що бере провину на себе, вигороджуючи свою дівчину, зазначивши, що дівчина вдарила у живіт потерпілого, потім зазначає, що він наніс удар ножем у спину, потім зазначає, що ніж викинув та вдарив кулаком.

Однак такі обставини знайшли оцінку у вироку суду, який зазначив, що ОСОБА_11 намагався на місці себе обмовити, з метою допомогти своїй дівчині уникнути покарання, при цьому судом звернуто увагу на плутання як у кількості ударів так і механізмі їх нанесення, на відміну від обвинуваченої, тому і досудовим слідством не віднайшовши доказів винуватості, йому не пред`явлено обвинувачення, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Такі висновки суду та вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується рядом інших документальних доказів, які ретельно досліджені та оцінені судом першої інстанції і перевірені апеляційним судом, а саме:

- протоколом огляду місця події від 18.12.2019 та ілюстративної таблицею до нього, згідно якого слідчим був проведений огляд ділянки місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено фрагменти тканини зі слідами речовини бурого кольору( том 1, а.п. 127-131);

- протоколом огляду речей від 19.12.2019 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим за адресою: АДРЕСА_4 в службовому приміщенні Чернігівської міської лікарні № 3, оглянуто речі потерпілого з характерними пошкодженнями та плямами бурого кольору (том 1, а.п. 132-137);

- протоколом огляду трупа від 19.12.2019 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим за адресою: АДРЕСА_5 , в приміщенні моргу, оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час огляду було вилучено дактилокарту на ім`я ОСОБА_10 , зрізи нігтьових пластин з обох рук, змиви з обох рук;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , із застосуванням відеозйомки від 19.12.2019, оглянутого у суді першої інстанції, згідно якого останній під час слідчого експерименту у присутності понятих, розповів про обставини конфлікту, виниклого між ОСОБА_6 та потерпілим, та про те, що бачив як ОСОБА_6 нанесла один удар потерпілому в живіт ножем, який тримала у правій руці, після чого поклала ніж собі у кишеню. Він потерпілому тілесних ушкоджень не спричиняв (том 1, а.п. 161-165);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 із застосуванням відеозйомки від 19.12.2019, оглянутим у суді першої інстанції, згідно якого під час слідчого експерименту свідок розповів про події 18.12.2019 біля приміщення «Чаркової» за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема конфлікт між жінкою та чоловіком, які тримали один одного за шию та висловлювались нецензурною лайкою один до одного, намагання чоловіка розборонити їх, осіб у кількості близько 10, які спостерігали, проте не втручалися. Конфлікт тривав декілька хвилин, після чого чоловік, якого тримала жінка за горло, почав різко втрачати сили та сів біля стіни і більше не вставав. Свідок підійшов ближче після прибуття поліцейських і чув, як жінка повідомила, що це вона спричинила ножові поранення чоловіку та розповіла про причини конфлікту між ними (том 1, а.п. 179-183);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 із застосуванням відеозйомки від 28.01.2020, оглянутому у судовому засіданні суду першої інстанції, згідно якого остання на місці показала та пояснила про події 18.12.2019 року, зокрема про розпиття спиртних напоїв зі своїм співмешканцем, про конфлікт із незнайомим їй чоловіком, під час якого останній на вулиці ударив її у обличчя, в цей час із закладу вийшов її співмешканець ОСОБА_19 та в ході бійки між ними, наніс тому чоловіку ножове поранення, вона у цей час повернулася до закладу щоб забрати свої речі, маючи намір забрати співмешканця та піти звідти. Коли вийшла, то побачила у чоловіка ножове поранення, а ОСОБА_19 стояв поряд і тримав ніж в руках. Вона забрала ніж у ОСОБА_19 , при цьому, поранивши собі живіт. Після цього вона забігла назад до закладу, віддала продавцю свою сумку і сказала, що вона нанесла ножове поранення чоловікові та попрохала викликати швидку. Коли повернулась на вулицю, то чоловіка з пораненням вже посадили під стіну закладу. Ніж, який вона забрала у ОСОБА_19 , належить їй, зберігала вона його у себе в сумці, як ніж опинився у ОСОБА_19 вона не знає, вона поклала ніж собі у кишеню, де потім він і був вилучений. Себе обмовила задля уникнення покарання ОСОБА_19 , оскільки він був раніше судимий (том 1, а.п. 192);

- протоколом про результати проведення аудіо-, відео контролю за особою від 08.01.2020, проведеного відповідно до ухвали Чернігівського апеляційного суду від 19.12.2019 року за місцем її тимчасового перебування, в приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Чернігівській області, відповідно до в якого зафіксовані розмови ОСОБА_6 зі співрозмовником, під час яких остання розповідає про події того вечора, що її побив хлопець, якого вона не знає, про причини конфлікту між нею та даним хлопцем і про те, як вона нанесла ножові поранення останньому;

- протоколом про результати проведення аудіо-, відео контролю за особою від 30.03.2020 у публічно доступних місцях, відповідно до ухвали Чернігівського апеляційного суду від 13.02.2020, в якому зафіксовані розмови ОСОБА_11 зі співрозмовником, де останній розповідає про події того вечора, про те, що його дівчина вбила одного хлопця, про конфлікт між нею та тим хлопцем через горілку, в ході якого той ударив її у ніс, він вивів цього хлопця, та не встиг ударити його першим, як той його повалив, після чого він побачив, як його дівчина вдарила того ножем, бачив лише один удар, оскільки той хлопець був спиною до нього. Також розповідає, що були свідки тих подій і якийсь хлопець розповідав, що сам вибив ніж у неї, а зараз дівчина всю вину намагається перекласти на нього, оскільки він раніше був судимий за ст. 121 КК України.

Згідно висновку експерта № 1230 від 19.01.2020, смерть ОСОБА_10 настала від гострої крововтрати, що виникла внаслідок множинних колото-різаних поранень грудної клітки, живота, лівого стегна із ушкодженням печінки, тонкого кишківника, міжреберних м`язів, діафрагми.

При експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: 6 (шість) колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітки та живота та детально конкретизовано рани. Виявлений комплекс ушкоджень міг утворитись від дії колюче-ріжучого знаряддя типа ножа з обушком П-подібного перетину та добре вираженими ребрами 18.12.2019 має прямий причинний зв`язок із причиною смерті, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. Виявлені тілесні ушкодження могли бути спричинені на протязі короткого проміжку часу, що вимірюється хвилинами. Колото-різані поранення мають однотипні властивості та утворились від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок з добре вираженими ребрами..

Висновками експертів встановлено приналежність групи крові: № 46 від 27.01.2020, кров ОСОБА_6 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; та № 10 (б) від 05.03.2020, кров трупа ОСОБА_10 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВ0.

За результатами висновку експерта № 12 (б) від 13.03.2020, на наданих на дослідження змиві з лівої руки трупа ОСОБА_10 виявлено сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 .

А відповідно до висновку експерта № 11 (б) від 10.04.2020, на наданому на дослідження одязі, а саме: куртці, кофті, футболці, штанах, виявлені сліди крові, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 , за обов`язкової присутності особи (осіб) з групою крові В(ІІІ) із ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0.

Висновком експерта № 9 (б) від 14.04.2020 встановлено, що на наданому на дослідження одязі, а саме: футболці, штанах, поверхні шнурка, ремені, виявлені сліди крові людини. Виключається можливість походження виявлених в об`єктах № 12, 18 слідів крові від потерпілого ОСОБА_10 . Виявлені в об`єктах № № 13-15 сліди крові можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 . За умови змішування, виявлені в об`єкті № 24 сліди крові можуть походити від декількох осіб: з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВ0 та групою крові В(ІІІ) із ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, як з супутнім антигеном Н так і без нього.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Судом першої інстанції дії обвинуваченої ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_10 .

Всі обставини, на які обвинувачена та захисник посилаються у апеляційних скаргах як на підстави для скасування рішення суду, у тому числі і щодо непричетності до злочину ОСОБА_6 , що судом на підставі дослідження та аналізу усіх зібраних доказів у їх послідовній сукупності, розцінено як форму захисту з метою уникнення покарання за скоєне.

Щодо не виявлення крові на речах свідка ОСОБА_11 , судом вірно зроблено висновок, що таке свідчить лише про непричетність останнього до вчиненого, тоді як кров обвинуваченої ОСОБА_6 була виявлена і на одежі потерпілого і в зрізах з нігтьових пластин потерпілого, оскільки у останньої мала місце різана рана, що підтверджено безпосередньо її показами, а також висновком експерта №589 від 24.12.2019. Доводи адвоката про неправильне визначення судом походження рани у обвинуваченої не можуть спростувати висновків суду щодо суті обвинувачення.

Щодо приналежності голосу обвинуваченої на записах, здійснених під час проведення НСРД так само знайшли свою оцінку у вироку суду, який не вбачаючи порушень під час проведення такої слідчої дії, яка узаконена ухвалою суду апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про безпідставність недовіряти її висновкам. Крім того, в суді апеляційної інстанції обвинувачена не заперечувала факт такої розмови і пояснила, що вона навмисно себе оговорювала, оскільки намагалась допомогти своєму співмешканцю уникнути відповідальності.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів і не вбачає в них підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Прокурором у апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання внаслідок його м`якості.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, його наслідки у виді позбавлення життя людини та обставини вчинення злочину, у тому числі форму вини, мотив та мету, спосіб учинення, тривалість протиправної поведінки, дані про обвинувачену, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, офіційно не працевлаштована, враховано судом і позицію потерпілого ОСОБА_20 , який наполягав на суворості призначення покарання, також враховано судом і ставлення обвинуваченої до вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують її покарання та наявність такої, що обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції частини статті у виді позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з тим, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відтак усі обставини, на які прокурор посилається у апеляційній скарзі як на підстави для призначення більш суворого покарання, судом враховані і є неспроможними для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального-процесуального закону та порушень прав обвинуваченої, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4