Дата документу 01.03.2021 Справа № 554/1776/21
Провадження № 1-кс/554/4100/2021
У Х В А Л А
01 березня 2021 року м. Полтава
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Сумській області.
22 лютого 2021 року на підставі наказу начальника Головного Управління ДПС у Сумській області №308-кп від 18.02.2021 року інспектором ОСОБА_4 проведено перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 в торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якої встановлені факти, які можуть свідчити про наявність можливих порушень, пов`язаних із недотриманям вимог чинного законодавства, що регулює реалізацію товарів підакцизної групи (лікеро-горілчаних виробів та цигарок).
Після виявлення вказаних фактів у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди за вирішення питання про незастосування до останнього штрафних санкцій за порушення вимог чинного законодавства, що регулює реалізацію товарів підакцизної групи.
Діючи з вищевказаною злочинною метою, 22 лютого 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому павільйоні «Продуктовий рай» висловив ОСОБА_5 вимогу сплатити йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн. за вирішення зазначеного вище питання.
Бажаючи уникнути негативних наслідків для себе, розуміючи, що безпідставне накладення значних штрафів здатне негативно вплинути на його підприємницьку діяльність, ОСОБА_5 змушений був погодитися на незаконну вимогу, висунуту ОСОБА_4 .
Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, 23.02.2021 року, близько 20 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 першу частину обумовленої неправомірної вигоди у сумі 1000 гривень.
При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що у зв`язку із браком коштів іншу частину неправомірної вигоди у сумі 4000 грн. він надасть пізніше, коли у нього з`являться відповідна можливість.
Передача 26 лютого 2021 року неправомірної вигоди ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_4 здійснювалась у автомобілі марки ВАЗ 2115, номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні останнього та належить на праві власності ОСОБА_6 .
Після отримання другої частини неправомірної вигоди у сумі 4000 грн. ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів у вищевказаному автомобілі.
26.02.2021 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проведено обшук у автомобілі ВАЗ 2115, номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_4 та належить на праві власності ОСОБА_6 .
У вищевказаному автомобілі виявлені та вилучені наступні предмети та документи, що стосуються розслідуваного кримінального провадження:
1. Грошові кошти у сумі 2000 грн. купюрами по 500 грн. кожна із наступними номерами: МВ4873838, ВИ8807503, МВ3452995, ГК2757953.
2. Грошові кошти в іноземній валюті (доларах США) на загальну суму 2515 доларів США (25 купюр номіналом у 100 доларів США кожна, і купюра номіналом 10 доларів США і 1 купюра номіналом 5 доларів США) із наступними номерами:
Купюри номіналом у 100 доларів США: КВ21128260K, FB13796633C, FH14689481A, DF12458845F, DG10698744A, AF49851356A, AB40576533K, CB40027506F, DH04995938A, FК80381393A, DF58577294A, FL61490309C, FF05026352C, FL89693184B, AL63860363B, CB47671036F, CB02764642B, FL72607543C, FL72647188C, FE31258372A, FG81918572A, FF76798564B, AB27509121G, CB84713059B, FF10569415C.
Купюра номіналом 10 доларів США ВВ66521075В.
Купюра номіналом 5 доларів США BF01161111A.
3. Мобільний телефон марки HUAWEI модель ANE-LX1 на 2 SIM-картки. Imei -1: НОМЕР_2 ; Imei-2: НОМЕР_3 . В одному із слотів знаходиться SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone».
4. Документи, пов`язані із службовою діяльністю ОСОБА_4 : акт фактичної перевірки та додатки до нього, направлення на перевірку, у загальній кількості 94 аркуші.
Необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як докази під час судового розгляду, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив частково задовольнити клопотання слідчого, не арештовувати грошові кошти 2515 доларів США, оскільки клопотання не містить відомостей про те, що вказані кошти здобуті злочинним шляхом, а належать сестрі ОСОБА_8 .
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_4 , якому 26.02.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
27.02.2021 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку 26.02.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені речі підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Щодо доводів захисника, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки доказів належності грошових коштів в сумі 2515 доларів США сестрі ОСОБА_8 суду не надано.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на майно (грошові кошти, предмети та документи), вилучені під час проведення обшуку у автомобілі ВАЗ 2115, номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_4 та належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме:
грошові кошти у сумі 2000 грн. купюрами по 500 грн. кожна із наступними номерами: МВ4873838, ВИ8807503, МВ3452995, ГК2757953, грошові кошти в іноземній валюті (доларах США) на загальну суму 2515 доларів США (25 купюр номіналом у 100 доларів США кожна, і купюра номіналом 10 доларів США і 1 купюра номіналом 5 доларів США) із наступними номерами: купюри номіналом у 100 доларів США: КВ21128260K, FB13796633C, FH14689481A, DF12458845F, DG10698744A, AF49851356A, AB40576533K, CB40027506F, DH04995938A, FК80381393A, DF58577294A, FL61490309C, FF05026352C, FL89693184B, AL63860363B, CB47671036F, CB02764642B, FL72607543C, FL72647188C, FE31258372A, FG81918572A, FF76798564B, AB27509121G, CB84713059B, FF10569415C, купюра номіналом 10 долларів США ВВ66521075В, купюра номіналом 5 доларів США BF01161111A, мобільний телефон марки HUAWEI модель ANE-LX1 на 2 SIM-картки. Imei -1: НОМЕР_2 ; Imei-2: НОМЕР_3 . В одному із слотів знаходиться SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone», документи, пов`язані із службовою діяльністю ОСОБА_4 : акт фактичної перевірки та додатки до нього, направлення на перевірку, у загальній кількості 94 аркуші, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1