359/1791/21
№1-КС/359/306/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання начальника відділення слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

До суду із даним клопотанням звернувся слідчий. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадження №0001750 від 17.08.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2015 близько 02 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в нічному клубі «Саксон» по вул. Максимовича, 4 в м. Києві, познайомився з ОСОБА_7 з якою вживав алкогольні напої.

Цього ж дня, близько 03 год., у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на зґвалтування ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті яке він вирішив вчинити на той час по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонував останній поїхати на автомобілі таксі до іншого нічного клубу для продовження відпочинку, маючи насправді на меті перемістити ОСОБА_7 до місця свого проживання.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодилася та разом з ОСОБА_5 вийшла на подвір`я, де сівши до автомобілю таксі, втратила свідомість.

17.08.2015 близько 04 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 на автомобілі таксі прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 винаймав автомобільний трейлер в якому проживав.

В подальшому, ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство, заштовхав ОСОБА_7 до автомобільного трейлеру, де реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою подолання опору, почав погрожувати ОСОБА_7 вбивством із застосуванням ножа та повалив її на ліжко.

Посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини що забезпечують статеву недоторканість ОСОБА_7 , застосовуючи перевагу у фізичній силі, ОСОБА_5 , подолавши опір шляхом застосування фізичної сили, роздягнув ОСОБА_7 оголивши її статеві органи.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_5 оголив свій статевий член, який на той час перебував у стані ерекції та вступив із ОСОБА_7 в насильницькі статеві зносини природнім способом, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.

Крім того, 17.08.2015 близько 04 год. 30 хв., у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел на зґвалтування ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті по місцю свого проживання в автомобільному трейлері за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобільному трейлері, продовжив погрожувати ОСОБА_7 вбивством та повалив її на ліжко.

Посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини що забезпечують статеву недоторканість ОСОБА_7 , застосовуючи перевагу у фізичній силі, ОСОБА_5 , подолавши опір шляхом застосування фізичної сили, повторно вступив із ОСОБА_7 в насильницькі статеві зносини природнім способом, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.

Крім цього, після вчинення зґвалтування ОСОБА_7 , тобто злочинів передбачених ч. 2 ст. 152 КК України, ОСОБА_5 вирішив із застосуванням насильства задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 , знаходячись 17.08.2015 близько 05 год. в автомобільному трейлері за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи утримувати ОСОБА_7 на ліжку, користуючись тим, що частково подолав опір потерпілої, раніше спричинивши фізичне насильство під час зґвалтування, висловився про свій намір вступити з останньою в орогенітальний контакт та із застосуванням насильства, проник своїм статевим членом до ротової порожнини ОСОБА_7 .

Крім цього, після вчинення зґвалтування ОСОБА_7 та насильницького задоволенні статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_7 , тобто злочинів передбачених ч. 2 ст. 152 КК України та ч. 2 ст. 153 КК України, ОСОБА_5 вирішив із застосуванням насильства повторно задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 , знаходячись 17.08.2015 близько 05 год. 30 хв. в бесідці за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням насильства та погрози вбивством утримуючи ОСОБА_7 на території зазначеного домоволодіння, висловився про свій намір вступити з останньою в орогенітальний контакт та із застосуванням насильства, повторно проник своїм статевим членом до ротової порожнини ОСОБА_7

03.06.2020 працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 , поштою направлено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України.

10.06.2020 постановою слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2021 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання доказами.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Підозрювана та його захисник просили у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відмовити та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно фабули №1 витягу з ЄРДР (номер кримінального провадження №0001750 від 17.08.2015 року, правова кваліфікація ч. 2 ст. 152 КК України) 17.08.2015 близько 02 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в нічному клубі «Саксон» по АДРЕСА_3 , познайомився з ОСОБА_7 з якою вживав алкогольні напої. Цього ж дня, близько 03 год., у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на згвалтування ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, яке він вирішив вчинити по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонував останній поїхати на автомобілі таксі до іншого нічного клубу для продовження відпочинку, маючи насправді на меті перемістити ОСОБА_7 до місця свого проживання. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодилася та разом з ОСОБА_5 вийшла на подвір`я, де сівши до автомобіля таксі, втратила свідомість. 17.08.2015 близько 04 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 на автомобілі таксі прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 винаймав автомобільний трейлер в якому проживав. В подальшому, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила зґвалтування, застосовуючи фізичне насильство, заштовхав ОСОБА_7 до автомобільного трейлеру, це реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою подолання опору, почав погрожувати ОСОБА_7 вбивством із застосуванням ножа та повалив її на ліжко. Посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини що забезпечують статеву недоторканість ОСОБА_7 , застосовуючи перевагу у фізичній силі, ОСОБА_5 , подолавши опір шляхом застосування фізичної сили, роздягнув ОСОБА_7 оголивши її статеві органи. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_5 оголив свій статевий член, який на той час перебував у стані ерекції та вступив із ОСОБА_7 в насильницькі статеві зносини природнім способом, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.

Згідно фабули №2 того самого витягу (правова кваліфікація ч. 2 ст. 152 КК України) 17.08.2015 близько 04 год. 30 хв., у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел на зґвалтування ОСОБА_7 з метою задоволення своєї статевої пристрасті по місцю свого проживання в автомобільному трейлері за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобільному трейлері, продовжив погрожувати ОСОБА_7 вбивством та повалив її на ліжко. Посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини що забезпечують статеву недоторканість ОСОБА_7 , застосовуючи перевагу у фізичній силі, ОСОБА_5 , подолавши опір шляхом застосування фізичної сили, повторно вступив із ОСОБА_7 в насильницькі статеві зносини природнім способом, задовольнивши при цьому свою статеву пристрасть.

Згідно фабули №3 (правова кваліфікація ч. 2 ст. 153 КК України) після вчинення зґвалтування ОСОБА_7 , тобто злочинів передбачених ч. 2 ст. 152 КК України, ОСОБА_5 вирішив із застосуванням насильства задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 , знаходячись 17.08.2015 близько 05 год. в автомобільному трейлері за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи утримувати ОСОБА_7 на ліжку. користуючись тим, що частково подолав опір потерпілої, раніше спричинивши фізичне насильство під час зґвалтування, висловився про свій намір вступити з останньою в орогенітальний контакт та із застосуванням насильства, проник своїм статевим членом до ротової порожнини ОСОБА_7 .

Згідно фабули №4 того самого витягу (правова кваліфікація ч. 2 ст. 153 КК України) після вчинення зґвалтування ОСОБА_7 та насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_7 , тобто злочинів передбачених ч. 2 ст. 152 КК України та ч. 2 ст. 153 КК України, ОСОБА_5 вирішив із застосуванням насильства повторно задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 , знаходячись 17.08.2015 близько 05 год. 30 хв. в бесідці за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням насильства та погрози вбивством утримуючи ОСОБА_7 на території зазначеного домоволодіння, висловився про свій намір вступити з останньою в орогенітальний контакт та із застосуванням насильства, повторно проник своїм статевим членом до ротової порожнини ОСОБА_7

03.06.2020 працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 , поштою направлено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 153 КК України.

10.06.2020 постановою слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2021 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість цієї підозри підтверджується: карткою первинного обліку інформації від 17.08.2015, якою зафіксовано факт звернення ОСОБА_7 до поліції з приводу її зґвалтування; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2015; протоколом огляду місця події від 17.08.2015 відповідно до якого працівниками поліції оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зафіксовано місце вчинення злочину та серед іншого вилучено два презервативи та сліди пальців рук; показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 17.08.2015; показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 26.05.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2020; показаннями свідка ОСОБА_8 від 19.08.2015; показаннями свідка ОСОБА_9 від 17.08.2015; показаннями свідка ОСОБА_10 від 17.08.2015; показаннями свідка ОСОБА_11 від 17.08.2015; показаннями свідка ОСОБА_12 від 17.08.2015; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №6-01/2-04/696 від 22.03.2016 відповідно до якої на наданих на дослідження двох презервативах виявлено клітини з ядрами які належать ОСОБА_7 та невстановленій особі чоловічої генетичної статі; довідкою з НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 23.09.2015 відповідно до якої встановлено, що при перевірці по АДІС «ДАКТО-2000» трьох слідів пальців рук, виявлених та вилучених при огляді місця події 17.08.2015 за фактом зґвалтування ОСОБА_7 , встановлено, що два сліди пальців рук залишені ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; показаннями свідка ОСОБА_13 від 08.05.2020; показаннями свідка ОСОБА_14 від 14.05.2015; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 03.06.2020; постановою про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 10.06.2020; витягом з «АРМОР» відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 з 30.03.2012 по кримінальному провадженню №0000856 перебуває у розшуку за Оболонським УП ГУНП в м. Києві за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та у вчиненні двох тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Останній не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, веде антигромадський спосіб життя, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Підозрюваний ОСОБА_5 з 30.03.2012 по кримінальному провадженню №0000856 перебуває у розшуку за Оболонським УП ГУНП в м. Києві за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 з 10.06.2020 перебуває в розшуку за Бориспільським ВП ГУНП в Київській області. З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України, а тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити те, що ОСОБА_5 оголошений в розшук 30.03.2012 слідчим відділом Оболонського УП ГУНП в м. Києві за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України. Окрім того, слідчим відділом Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України.

Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також останній реально може вчинити інше кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

За таких обставин, прокурор довів суду про наявність ризику передбаченого пунктом п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, кримінального правопорушення і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як зазначає Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Murrey v. the United Kingdom "). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

Також, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року та те, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За п.2 ч. 4. ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З врахуванням цього, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави.

З огляду на вищенаведене, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197, 369,371, 376 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 12 год.30 хв. 08.05.2021 року.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується о 24 год. 00 хв. 06 липня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 14.05.2021 року о 11 год.00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1