ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/213/21 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2021 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001001 від 18.12.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2021 поновлено прокурору Харківської місцевої прокуратури № 2 в Харківській області ОСОБА_8 процесуальний строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001001 від 18.12.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, визнавши причини його пропуску поважними.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001001 від 18.12.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, - задоволено.
Накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ВРЕР ДАІ м. Луганськ 10.08.2012, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його використання, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ВРЕР ДАІ м. Луганськ 10.08.2012, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено Київський ВП ГУНП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2021 щодо накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ВРЕВ ДАІ м. Луганськ 10.08.2021 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його використання; постановити нову ухвалу про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, вжитих ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2021.

Доводи апеляційної скарги мотивовані наступним.

Прокурором у своєму клопотанні не обґрунтована та не доведена наявність обґрунтованої підозри щодо наявності ознак підроблення посвідчення водія ОСОБА_7 . Огляд місця події та вилучення посвідчення водія проведено за відсутності СОГ з залучення інспектора-криміналіста.

Протокол огляд предметів складений дізнавачем від 18.12.2020 не містить жодного посилання на наявність ознак підроблення посвідчення водія та їх опис (наприклад, сліди підчистки чи травлення та ін.)

Даних про виклик на місце події експерта-криміналіста та його участі в огляді вилученого посвідчення водія ні протокол огляду місця події, ні матеріали справи не містять.

Посвідчення водія було отримано ОСОБА_7 законним шляхом, що підтверджується долученими доказами та поясненнями самої ОСОБА_7 .

Посилання прокурора на відсутність відомостей про посвідчення в державних реєстрах не є підставою для підозри про його підроблення, оскільки МВС України визнано, що відомості про посвідчення водія видані до 2013 року можуть в реєстрах не відображатись.

Той факт, що посвідчення водія було видане на непідконтрольній на сьогоднішній день території України (м. Луганськ) пояснює відсутність посвідчення водія ОСОБА_7 в державних реєстрах, однак жодним чином не може бути підставою для підозри про його підроблення.

Відповідно до практики Верховного суду рапорт працівника патрульної поліції не може прийматись в якості беззаперечного доказу, оскільки складений працівником державного органу зацікавленою особою.

Постанова про визнання посвідчення водія речовим доказом не може бути безумовною підставою для його арешту, оскільки також є виключно власним нічим не підтвердженим домислом дізнавача та не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.

Даних про використання завідомо підробленого посвідчення водія матеріали справи не містять, самій же ОСОБА_7 про підозру не повідомлялось та жодного статусу в кримінальному проваджені не надавалось. Навіть в якості свідка вона не допитувалась.

Безпідставне вилучення посвідчення водія та його арешт на тривалий час суттєво порушують право ОСОБА_7 на користування ТЗ, який використовується нею для здійснення своєї підприємницької діяльності, а також для потреб родини, оскільки вона має на утриманні малолітню дитину та непрацездатну матір похилого віку. Більше того, в умовах пандемії коронавірусу таке обмеження створює небезпеку життю та здоров`ю для ОСОБА_7 та членів її сім`ї.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги власник майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися. Електронною поштою отримані клопотання від учасників провадження про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, при цьому адвокат ОСОБА_6 вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі; прокурор просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі учасників провадження, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя вважав, що на виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 КПК України, а також те, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Враховуючи ті обставини, що посвідчення водія ОСОБА_7 як речовий доказ необхідне судовому експерту для проведення судово-технічної експертизи, слідчий суддя прийшов до висновку, що передача цього посвідчення його власнику може унеможливити її проведення.
З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні сектору дізнання Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001001 від 18.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали наступні обставини: 17.12.2020 за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 130-Г було зупинено автомобіль Toyota Rav д.н.з. НОМЕР_2 при перевірці документів, а саме водійського посвідчення у ОСОБА_7 було виявлено ознаки підробки.
З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що під час перевірки водійське посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ВРЕР ДАІ м. Луганськ 10.08.2012, має ознаки підроблення, а саме виготовлено надрукованим шляхом та не відображається у жодній з баз по перевірці документів.
Згідно протоколу огляду місця події від 17.12.2020 посвідчення водія серії НОМЕР_1 вилучено у ОСОБА_7 та поміщено у сейф-пакет № SUD 2005572.
Постановою дізнавача старшого інспектора СД Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 18.12.2020 водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 залучено в якості речового доказу по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001001 від 18.12.2020.
Крім цього, з пояснень, які подані прокурором та надійшла на адресу суду апеляційної інстанції електронною поштою, вбачається, що в ході досудового розслідування призначено та проведено судову технічну експертизу документів, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 .
Згідно висновку ХНДЕКЦ ВМС України від 15.01.2021 № СЕ-10/1251-21/606-ТД встановлено, що експерту не надалось можливим вирішити питання щодо відповідності зазначеного посвідчення водія бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.
Враховуючи викладене, постановою дізнавача СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області призначено повторну судову технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДІ судових експертних ім. М.С. Бокаріуса. Станом на 15.02.2021 проведення судової експертизи триває. Після проведення вказаної експертизи СД ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області буде вирішено питання щодо прийняття остаточного рішення.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
З врахуванням встановлених обставин та виходячи з положень статей 98, 170, 173 КПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на даний момент існує, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що вилучене 17.12.2020 майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001001 від 18.12.2020, оскільки має ознаки речових доказів, і для забезпечення їх збереження необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні докази та підстави суду апеляційної інстанції прийти до висновку про скасування арешту на вилучене майно, у апеляційного суду відсутні. Крім цього, викладені в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки слідчим суддею, яким надано відповідну оцінку, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.
Також судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим заходом, застосовується з метою проведення необхідних судових досліджень під час кримінального провадження, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень статті 174 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2021 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: