справа № 361/6674/20
провадження № 1-кп/361/499/21
УХВАЛА
01 червня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002364 від 04 вересня 2020 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обвинуваченому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Лебедин Сумської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, має на утриманні трьох дітей, працюючому у Товаристві з обмеженою відповідальністю Українська монолітно-будівельна компанія на посаді копрівника, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб, який закінчується 12 червня 2021 року, мотивуючи обвинуваченням його у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні запобіжного заходу, що полягають у можливості ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, у разі доведення його винуватості, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які судом ще не допитані, оскільки він, маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив кримінальне правопорушення, джерела доходу та міцних соціальних зв`язків не має, тому інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили суд змінити його на більш м`який, зокрема, на домашній арешт у нічний час за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на недоведеність наведених прокурором ризиків, вказуючи на те, що прокурором не доведено впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, доказів ведення ОСОБА_4 антигромадського способу життя та зловживання ним алкогольними напоями прокурором не надано. Відсутні також і будь-які докази того, що обвинувачений ОСОБА_4 буде переховуватись від суду. Вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, він зможе працювати та утримувати свою сім`ю.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

14 квітня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 червня 2021 року.

За змістом ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-р/2019 від 25 червня 2019 року дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, визначених законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, суд враховує репутацію обвинуваченого ОСОБА_4 , який, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, беручи до уваги те, що обвинувачений, будучи обізнаними про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від суду. Не маючи міцних соціальних зв`язків, він може вчиняти кримінальні правопорушення.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає суду підстави вважати, що лише тримання під вартою може забезпечити дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та виключає можливість зміни йому запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт у нічний період доби за місцем проживання.

Посилання прокурора у клопотанні на існування стосовно обвинуваченого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставним, оскільки прокурором не доведено здійснення обвинуваченим ОСОБА_4 впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 30 липня 2021 року та утримувати його в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні № 0002364 від 04 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1