КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3736/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Офіс» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2021 року задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 17.05.2021-18.05.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року, в складському приміщенні за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Окружна, 24В, повний перелік якого зазначений у резолютивній частині ухвали.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Дата Офіс» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 17.05.2021-18.05.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року, в складському приміщенні за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Окружна, 24В.
Копію оскаржуваної ухвали як зазначає апелянт було отримано 28.05.2021 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що під час проведення обшуку 17.05.2021року -18.05.2021 року в складському приміщенні за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Окружна, 24В, було вилучено майно, яке не входило у перелік дозволеного на підставі ухвали слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 11.05.2021року.
Клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно було подано прокурором лише через 4 дні з моменту вилучення, разом з цим, останній не просив поновити пропущений строк та не наводить будь - яких доказів на підтвердження поважності його пропуску.

Все вилучене в ході обшуку майно з 17.05.2021року -18.05.2021 року належить ТОВ «Дата Офіс», що підтверджується протоколом про проведення аукціону № 36088 від 01.11.2019 року, видатковою накладною № 2 від 10.05.2019 року, балансовою довідкою від 10.05.2019 року, фінансовою звітністю від 31.12.2019 року та 31.12.2020 року.

На підставі ухвали Господарського суду Київської області від 19.04.2021 року приватним виконавцем було здійснено виїзд до приміщень, які ТОВ «Дата Офіс» використовує як склади, на все майно власником було надано необхідні первинні документи, якими підтверджується факт їх належного придбання.

Засновником ТОВ «Дата Офіс» є ОСОБА_9 , він же є кінцевим бенефіціарним власником та керівником даного підприємства.

ОСОБА_10 ніколи не був засновником ТОВ «Дата Офіс» та не вносив будь яких внесків до статутного фонду.

Представник зазначає, що станом на сьогоднішній день, неповернення вищевказаного майна, вилученого під час проведення обшуку негативно впливає на господарську діяльність ТОВ «Дата Офіс», у тому числі у частині вчасності виконання взятих на себе зобов`язань перед клієнтами, а також повністю блокує господарську діяльність ТОВ «Дата Офіс».

ТОВ «Дата Офіс» та його посадові особи не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених у даному кримінальному провадженні, вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі взагалі не зазначено, чому саме слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.167 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання прокурора було здійснено без виклику власника майна або його представника, а копію оскаржуваної ухвали представником власника майна було отримано лише 28.05.2021 року. Апеляційну скаргу, як вбачається зі штампу на конверті було подано 02.06.2021 року засобами поштового зв`язку, у зв`язку із чим строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, а тому такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0001240 від 18.12.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Зокрема, прокурором у клопотанні зазначено, що в 2014 році у гр. ОСОБА_10 виникла ідея придбати на біржових торгах (аукціоні) обладнання компанії ПрАТ «Альба Україна» (), яке на той час знаходилось в процесі ліквідації, з метою його подальшого перепродажу та отримання за це грошових коштів. Реалізуючи вказану ідею останній запропонував своєму куму ОСОБА_9 , щоб той зареєструвався ФОПом та оформив на своє ім`я ТОВ «Дата Офіс» () і займався документообігом та бухгалтерським обліком вказаних підприємств. Розпочата спільна підприємницька діяльність у вказаній сфері почала швидко приносити прибутки і з метою розширення бізнесу знадобилась оренда додаткових приміщень.
В зв`язку із цим, останніми було орендовано складське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею приблизно 600 кв.м. та інше складське приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , площею 179 кв.м.
Також за оборотні кошти підприємства було придбано 2 гаражі в гаражному кооперативі «СХІД», що у м. Бориспіль по вул. Момота, 44, а саме гараж № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , з яких № НОМЕР_1 було оформлено на ОСОБА_9 , а № НОМЕР_2 оформлено на ОСОБА_10 .
Крім цього, за оборотні кошти підприємства для ведення господарської діяльності також було придбано 3 автомобілі: FORD TRANSIT, сірий, д.н.з. НОМЕР_3 , який було зареєстровано на ОСОБА_10 ; VOLKSWAGEN PASSAT, сірий, д.н.з. НОМЕР_4 та VOLKSWAGEN PASSAT, сірий, д.н.з. НОМЕР_5 , які були зареєстровані на ТОВ «Дата Офіс» ().
У вищевказаних приміщеннях зберігалися речі які були придбані під час торгів на аукціоні 31.12.2019 року 11:59:59, номер лоту 360934, організатор аукціону TOB «Електронні торги України».
У червні 2020 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник конфлікт, пов`язаний з привласненням останнім собі грошей підприємства. В подальшому після виявлення ОСОБА_10 вказаного факту, ОСОБА_9 повідомив останньому про свій намір звільнитися і небажання далі працювати спільно із ОСОБА_10 .
Приблизно в цей же час, а саме 23.06.2020 року ОСОБА_10 уклав договір на встановлення одному із своїх клієнтів конвеєру. В рамках виконання вимог за вказаним договором, ОСОБА_10 розпочав роботу з підготовки відповідного обладнання для цього проекту, а саме привіз складові частини конвеєру і іншого супутнього обладнання та інструмент із гаражів в орендовані складські приміщення, щоб у вказаних місцях підготувати його і передати клієнту.
Так, знаючи про укладення ОСОБА_10 вказаного договору і початок робіт з його виконання, ОСОБА_9 з метою перешкоджання господарській діяльності останнього, 19.07.2020 року о 07:00 год. ранку здійснив заміну замків на вказаних складських приміщеннях та гаражах, з яких в подальшому здійснив крадіжку належного ОСОБА_10 майна.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_10 показав, що у квітні 2021 року він звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою, за результатами розгляду якої, судом винесено ухвалу від 19.04.2021 року у справі № 911/1141/21, якою вжито заходи забезпечення позову останнього шляхом:
арешту належного ОСОБА_10 на праві власності майна на підставі договору купівлі-продажу рухомого майна від 31.12.2019 укладеного між ФОП ОСОБА_10 та ПрАТ «Альба Україна» (із зазначенням переліку такого майна);
заборони ТОВ «Дата Офіс» (код 40503708) та ФОП ОСОБА_9 (код НОМЕР_6 ) відчужувати, та/або вчиняти будь-які дії щодо переходу права власності на вказане рухоме майно;
передачі на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_10 (код НОМЕР_7 ) вказаного рухомого майна.
27.04.2021 року приватним судовим виконавцем ОСОБА_11 за участі ОСОБА_10 оглянуто складські приміщення за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 ), в яких останніми виявлено частину належного ОСОБА_10 рухомого обладнання в розукомплектованому вигляді, яке ОСОБА_9 викрав у останнього при вищевикладених обставинах і відмовився передавати ОСОБА_10 на відповідальне зберігання на виконання вищезазначеної ухвали, в зв`язку із чим приватним судовим виконавцем ОСОБА_11 складені відповідні акти.
При цьому, в ході проведення вказаних оглядів, на запитання приватного судового виконавця ОСОБА_12 до ОСОБА_9 стосовно місцезнаходження іншої частини обладнання, останній повідомив, що воно у нього відсутнє, оскільки системи Logimat та ящики КМВ-422 виробництва компанії SSI Schaefer Реет у кількості 1050 шт., що входять до проекту «Оборотна тара», останній продав ПП «ОСАН» (код 30426905), яке належить ОСОБА_13 , і на даний час воно може знаходитись за адресою: м. Харків, Білостоцький в`їзд, 3.
З метою виявлення та вилучення речей і документів, 17.05.2021 року -18.05.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року проведено обшук в орендованому ОСОБА_9 складському приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна належить ТОВ «КАРЕ» ().
В ході проведення обшуку за вказаною адресою, слідчим виявлено та вилучено обладнання. В подальшому вказане майно передано на відповідальне зберігання ТОВ «НДІ «УКРЕКОПРОЕКТ» (код СДРПОУ 38563155).

18.05.2021 року вищезазначене обладнання постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001240, оскільки воно являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення, містить відомості, що будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

21.05.2021 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2021 року задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 17.05.2021-18.05.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року, в складському приміщенні за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Окружна, 24В, повний перелік якого зазначений у резолютивній частині ухвали.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки останнє, на його думку, містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК України.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказані засоби зв`язку, оскільки вони в даному кримінальному провадженні відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Проте, наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, прокурор, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 про визнання речових доказів від 18.05.2021 року , відповідно до якої майно, на яке просить накласти арешт прокурор, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001240 від 18.12.2020 року, шляхом винесення про це постанови, в якій зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Щодо доводів представника про те, що вказане майно набуте законним шляхом, слід зазначити насткупне.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів, а тому вищевказані доводи не можуть бути прийняті колегією суддів.

Щодо доводів апелянта про те, що посадові особи ТОВ «Дата Офіс» не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК Українипо суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, майно, вилучене в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, дозвіл на вилучення якого не було прямо надано вищезгаданою ухвалою, набуває статусу тимчасово вилученого майна.

Крім того, щодо доводів апелянта про порушення прокурором строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, обшук було здійснено 17.05.2021-18.05.2021 року (а.с. 73). З клопотанням про накладення арешту на майно прокурор звернулася 19.05.2021 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення, додана до матеріалів провадження (а.с. 114).

Враховуючи викладене, вказані доводи апелянта слід визнати безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи представника не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 17.05.2021-18.05.2021, на підставі ухвали слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 11.05.2021року, в складському приміщенні за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Окружна, 24В,повний перелік якого зазначений у резолютивній частині ухвали, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Офіс» - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4