Провадження № 1-кп/686/670/21
04 серпня 2021 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку республіка Азербайджан, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором благодійного фонду «Розвиток рідного Поділля», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.1 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
05.09.2020 року близько 20 год. 50 хв. неподалік першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , захищаючись від нападу ОСОБА_4 , який на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс йому ОСОБА_7 декілька ударів руками в голову, спричинивши легкі тілесні ушкодження, клинком ножа, якого дістав із правої кишені штанів, у які був одягнений, та тримав у правій руці, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно наніс ОСОБА_4 два удари в область поверхні грудної клітки зліва та пахвової ділянки зліва, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин лівої пахвової ділянки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та проникаючого поранення грудної клітки зліва на рівні 5-6-го ребер зліва з ушкодженням нижньої частини лівої легені та з накопиченням крові в плевральній порожнині до 800мл, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений підлягає кримінальній відповідальності за ст. 124 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що у вказаний вечір вигулюючи свою собаку, знаходячись неподалік першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , почув крик жінки, до якої підбігла його собака. Потерпілий ОСОБА_4 , який був поряд із жінкою, вдарив її собаку ногою, від чого та заскавуліла та відлетіла на декілька метрів. Він обвинувачений з цього приводу зробив йому потерпілому зауваження, на що останній виразився нецензурною лайкою, підійшов до нього та наніс йому удар кулаком лівої руки в праву скроню. Від цього удару нього потемніло в очах, він присів, впали та розбились його окуляри. Коли він піднявся, то ОСОБА_4 знову наніс йому декілька ударів руками в голову, від чого він впав. І так декілька разів. Піднявшись, він побачив, що потерпілий знову прямує до нього. З метою не дати можливості потерпілому нанести йому ще удари, він обхопив його своїми руками у «клінч» і в такому вигляді, вони, шарпаючись, перемістились до бордюра, біля якого був припаркований автомобіль «Ford Fusion». Там, він обвинувачений зачепився ногою за бордюр, вони разом впали і він відчув, що у нього в кишені є ніж. Потерпілий піднявся і зник з поля його зору. Утримуючись за ручку передніх пасажирський дверей вказаного автомобіля, він ОСОБА_9 також піднявся і побачив, що потерпілий знову йде до нього. З метою злякати ОСОБА_4 та з метою самозахисту, він, тримаючись лівою рукою за ручку дверей вказаного автомобіля, правою рукою дістав з кишені ножа та тримаючи його у цій руці , виставив вперед в напрямку потерпілого. ОСОБА_4 , наносячи йому удар лівою рукою, наштрикнувся на ніж, проте мабуть не відчув цього, так як тут же цією ж рукою наніс ще один удар в голову і знову наштрикнувся на ножа. До того ж саме в цей момент він ОСОБА_9 зробив рух кистю руки, у якій тримав ножа, завдавши таким чином ОСОБА_4 другого порізу грудної клітини. Однак і цього останній не відчув, так як після цього правою рукою вибив у нього з руки ножа і разом з дружиною з місця події пішов. Повернувся він з дружиною через декілька хвилин. Остання кричала, що він ОСОБА_9 зарізав її чоловіка, а на одязі потерпілого в області грудної клітини зліва було видно кров.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі від 16.10.2020 року та відеозаписі цієї слідчої дії обвинувачений показав місце де відбувались вказані ним події, механізм за яким потерпілий наносив йому удари руками в голову та механізм, за яким він, захищаючись, ножем спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
Показаннями потерпілого про те, що 5.09.2020 року біля 21 год. разом з дружиною та собакою йокшерський тер`єр повертався з відпочинку, який проводив у лісі, що в мікрорайоні «Озерна» і під час якого вжив біля 2 л пива. Проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , до них підбігла собака, яка вибігла з під`їзду цього будинку та почала лаяти на його собаку і дружину. Він потерпілий відштовхнув цю собакою ногою і в цей момент обвинувачений, який вийшов з під`їзду будинку почав виражатись на його адресу нецензурною лайкою. Він - потерпілий підійшов до обвинуваченого і наніс йому два-три удари долонею в обличчя, після чого вони почали штовхатись. Під час цієї штовханини обвинувачений вдарив його якимось твердим предметом в ліву частину тулуба, від чого він відчув різку біль, проте спочатку уваги на це не звернув. Ця штовханина тривала 5-10 хв., після чого він залишив обвинуваченого і разом з дружиною пішов в напрямку до свого дому. Відійшовши за будинок (біля 20 м. від місця події) помітив, що у нього тече кров, тому вони повернулись назад, викликали швидку допомогу та поліцію.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі від 16.10.2020 року та відеозаписі цієї слідчої дії потерпілий показав яким чином обвинувачений наніс йому два удари, після яких він відчув різку біль в лівій частині грудної клітини.
Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що, перебуваючи у вказаний час на балконі своєї квартири бачив, як повз їх будинок проходив потерпілий з дружиною, на руках у якої була маненька собака. Коли вони знаходились поряд з першим під`їздом вказаного будинку, до них підбігла належна обвинуваченому невеличка собака. Потерпілий відразу ж вдарив цю собаку ногою, від чого та відлетіла на 7-8 метрів. Обвинувачений, який стояв біля під`їзду, запитав навіщо він це зробив, на що потерпілий вилаявся нецензурною лайкою, підійшов до обвинуваченого та наніс йому удар рукою в обличчя, від якого той впав. Обвинувачений піднявся і відступив крок чи два назад, але потерпілий знову підійшов до нього та наніс йому декілька ударів руками і той знову впав. І так декілька разів. Склалось враження, що потерпілий таким чином розважався та хизувався. Після останнього разу, обвинувачений піднявся, схопив потерпілого за одяг і вони, зчепившись, перемістились до припар кованого автомобіля, де впали. Потерпілий піднявся першим і разом з дружиною з місця події пішов. Він - ОСОБА_11 та його дружина, яка також бачила ці події, викликали працівників поліції. До прибуття останніх потерпілий з дружиною повернулись, потерпілий тримався за бік і у нього йшла кров, а у обвинуваченого була розсічена брова, порвана сорочка та на косах кров. Неподалік того місця де обвинувачений з потерпілим падали, працівники поліції знайшли ніж.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі від 15.10.2020 року та відеозаписі цієї слідчої дії свідок ОСОБА_10 показав де саме та яким саме чином потерпілий спочатку вдарив собаку обвинуваченого, а після чого наніс удари і самому обвинуваченому, механізм цих ударів; як вони (потерпілий та обвинувачений), шарпаючись, перемістились до припаркованого автомобіля, де разом впали.
Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що заходячись у вказаний час у своїй квартирі, почула скавуління собаки і крик чоловіка. Виглянувши у вікно, побачила як потерпілий наніс обвинуваченому удари руками в обличчя, від яких той неодноразово падав. Потім вони, шарпаючись, разом перемістились до автомобіля, де впали. Вона надала свій мобільний телефон своєму чоловіку ОСОБА_10 , який також бачив ці події, і той викликав працівників поліції. В подальшому вона бачила обвинуваченого, який шукав свої окуляри, а на його обличчі була кров.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі від 15.10.2020 року та відеозаписі цієї слідчої дії свідок ОСОБА_13 показала місце де потерпілий наніс обвинуваченому серію ударів, механізм цих ударів, місце куди вони разом перемістились та разом впали.
Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що почувши у вказаний вечір на вулиці скавуління собаки, шум та гам, вийшов на балкон і побачив як незнайомий чоловік, знаходячись на відстані біля 8 м йшов на обвинуваченого ОСОБА_9 , а коли наблизився - наніс йому 2-3 удари руками в обличчя, після чого вони зчепились, та разом впали. Він - ОСОБА_15 побіг на вулицю щоб їх розборонити, проте коли прибіг, то незнайомця уже не було, а у ОСОБА_9 на обличчі він бачив тілесні ушкодження. Потім незнайомець з дружиною прибув на місце події і він побачив, що у нього з грудної клітки йде кров, тому дав йому рушник, щоб прикрити рану.
Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що у вказаний час та місці між її чоловіком ОСОБА_4 та обвинуваченим із за собаки, яка без намордника підбігла до неї та лаяла, відбувся конфлікт, який переріс у штовханину; що під час цього конфлікту потерпілий отримав ножові порізи грудної клітини, які вони виявили, коли відішли від місця події за будинок.
Показаннями свідків : ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про те, що прибувши за викликом на місце події, виявили там обвинуваченого з тілесними ушкодженнями на обличчі; потерпілого, у якого була кровотеча з лівої частини грудної клітки та свідків; а також ніж та розбиті окуляри. Вони викликали слідчо-оперативну групу та забезпечили знаходження вказаних осіб на місці події, а виявлених предметів в місцях у яких вони знаходились.
Показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що на місце події прибула, коли там вже були працівники поліції та швидка медична допомога. Там же знаходився її чоловік ОСОБА_7 , у якого була заклеєна брова, а на обличчі та сорочці, яка була порвана, кров. ОСОБА_7 їй розповів, що незнайомий чоловік, який з жінкою проходив повз їх будинок, вдарив ногою їх собаку, а після того як він-обвинувачений зробив йому зауваження, той побив його. Коли потерпілий його бив, він ОСОБА_9 , захищаючись вдарив його ножем, якого дістав з кишені своїх штанів. В подальшому на обличчі у чоловіка проявились синяки та були сильні болі в області грудної клітини.
Висновками експертів № 923 від 22.10.2020, №947 від 23.10.2020, №948 від 22.10.2020 , згідно яких у ОСОБА_4 станом на 05-15.09.2020 року виявлено тілесні ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин лівої пахвової ділянки, що могло утворитися від дії колюче ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; проникаючого поранення грудної клітки зліва на рівні 5-6-го ребер з ушкодженням нижньої частки лівої легені та з накопиченням крові в плевральній порожнині до 800мл, що могло утворитися від дії колюче ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, та за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя в момент заподіяння. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись не менше ніж від однієї травмуючої дії колюче ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, в час та за обставин, що вказані в постанові про призначення судово медичної експертизи. Їх локалізація та характер не характерні та не специфічні для їх утворення при падінні потерпілого з висоти власного зросту. В цілому механізм їх утворення може відповідати показанням ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту та показанням ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_21 роз`яснила, що у висновку експерта вказано, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитись не менше ніж від однієї травмуючої дії колюче ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, а тому не виключається, що вони утворились від двох таких травмуючи дій зазначеним предметом. Могли утворитись як за механізмом на який вказав ОСОБА_4 так і за механізмом на який вказав ОСОБА_7 .
Ці висновки експерта суд визнає допустимим доказом, а клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом висновку експерта № 923 від 22.10.2020, з тих підстав, що:
- дана експертиза проведена на підставі медичної документації (медичної картки стаціонарного хворого №6843 ХМЛ без зазначення кількості аркушів), яка отримана слідчим у не процесуальний спосіб, а саме без дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ до цієї документації ;
- медична документація, на підставі якої проведена судово-медична експертиза в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту не відкрита; - відхиляє, з наступних мотивів.
Так, відповідно до п.п.4.1,4.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.07.2005 року за №255/791,
п.4.1 «Судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкодження , їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості»;
п.4.4 «При проведення судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу».
Як роз`яснив у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_21 під час проведення судово-медичної експертизи вона безпосередньо оглянула потерпілого та дослідила представлену слідчим медичну картку №6843 стаціонарного хворого хірургічного відділення №1 ХМЛ на ім`я ОСОБА_4 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що при проведені судово-медичної експертизи експертом ОСОБА_21 повністю дотримано вимог п.п.4.1,4.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.07.2005 року за №255/791.
Відповідно до ст. 93 КПК України
«ч.1 Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.
ч.2 Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом».
В судовому засіданні потерпілий показав, що не заперечував щодо витребування чи отримання слідчим з Хмельницької міської лікарні його історії хвороби (медичної картки) для проведення судово-медичної експертизи.
За таких обставин, з огляду на положення ст.56 КПК України про право потерпілого подавати докази не тільки суду, а й слідчому, ч.2 ст.84 КПК України, згідно якої показання потерпілого є процесуальним джерелом доказів, суд приходить до висновку, що витребування та отримання за вищевказаних обставин слідчим від Хмельницької міської лікарні медичну картку №6843 стаціонарного хворого хірургічного відділення №1 ХМЛ на ім`я ОСОБА_4 проведено з дотриманням вимог чинного КПК України (ст. 93 КПК України) і необхідності отримувати, в порядку ст.ст. 159-165 КПК України, тимчасовий доступ до цих документів не було. Саме на таку позицію вказав Верховний суд у постанові від 14.02.2019 року (Справа №334/1256/16-к, провадження №51-122км18).
У даному кримінальному провадженні стороні захисту на стадії виконання вимог ст.290 КПК України не відкрито медичну документацію на підставі якої проведено судово-медичну експертизу і у матеріалах кримінального провадження такі документи відсутні.
Проте, не відкриття стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта № 923 від 22.10.2020 року, та відсутність цих документів у матеріалах кримінального провадження, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст.412 КПК України та автоматично не тягне за собою визнання недопустимим доказом, адже ці документи було отримано у визначеному законом порядку, вони були предметом судово-медичного дослідження, проведеного на підставі відповідної постанови слідчого, у самому висновку №923 від 22.10.2020 року експертом детально викладено зміст цих документів, під час виконання вимог ст. 290 КПК України сторона захисту не клопотала про надання доступу до вказаних медичних документів. Не заявила сторона захисту клопотання про надання доступу до вказаних медичних документів і під час судового провадження, незважаючи на те, що у її клопотанні про витребування цих документів у сторони обвинувачення судом відмовлено лише з тієї підстави, що у сторони обвинувачення такі документи відсутні (вони повернені Хмельницькій міській лікарні )
Надати такий доступ стороні захисту з власної ініціативи суд позбавлений можливості, адже, у відповідності до ч.1-3, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно висновку комплексної судово-медично-криміналістичної експертизи №21 від 24.06.2021 року утворення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не виключається за обставин, на які вказав ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 16.10.2020.
Під час огляду місця події ділянки вулиці біля будинку №26/3 по вул. Панаса Мирного в м. Хмельницькому, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 5.09.2020 року, виявлено, що:
- на протилежній від будинку стороні вулиці припарковано ряд автомобілів, а навпроти першого під`їзду цього будинку автомобіль «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_1 , біля якого на грунтовому покритті на відстані 34 см. від бордюра знаходиться предмет схожий на ніж; біля задньої частини цього автомобіля на грунтовому покритті на відстані 20 см від бордюра рушник з плямами бурого кольору; ліворуч від цього автомобіля на відстані 3 м. від нього на асфальтовому покритті наявні краплі речовини бурого кольору, які тягнуться до місця знаходження зазначеного рушника;
- біля вказаного під`їзду на відстані 4 м до ліхтарів на асфальтному покритті знаходиться оправа з-під окулярів жовтого кольору та частини скла.
Згідно висновку експерта №262 від 24.09.2020 при судово-цитологічному дослідженні цього ножа слідів крові та потожирових виділень не виявлено, разом з тим, згідно висновку комплексної судово-медично-криміналістичної експертизи №21 від 24.06.2021 року не виключається, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження були спричинені ножем, який виявлено та вилучено під час огляду місця події 05.09.2020.
Як показав у судовому засіданні обвинувачений в місці, де виявлена зазначена оправа та скло, потерпілий вперше наніс йому удар кулаком в обличчя, внаслідок чого його окуляри впали на асфальт і розбились.
Під час огляду цієї оправи від окулярів, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 16.09.2020, встановлено, що вказаній оправі відсутні лінзи, а дужки деформовані.
Під час огляду одягу потерпілого ОСОБА_4 , у який він був одітий в момент вчинення злочину, добровільно виданого його дружиною ОСОБА_22 , виявлено: на спортивній кофті (куртці), футболці та шортах речовину бурого кольору, а також механічні пошкодження спортивної куртки і футболки (протокол огляду речей від 06.09.2020 року).
Згідно висновку експерта №76 від 23.10.2020 на спортивній куртці потерпілого ОСОБА_4 виявлено шість окремих наскрізних або проникаючих колото різаних пошкоджень, а на футболці три окремі наскрізні колото різані пошкодження трикотажної пряжі, які могли утворитись у невідомій послідовності одне від одного, але за умови пошарового розташування обох зазначених предметів чоловічого верхнього плечового одягу один на одному, від шести окремих дій одного і того самого твердого плоского однобічно загостреного клинкового знаряддя по типу ножа, що має тупий, ймовірно «П» подібний на поперечному перетині «обух» з добре вираженими ребрами, а також недеформований кінець чи вістря та лезо із, скоріш за все, гладкою заточкою його ріжучої крайки, ймовірно однобічно гострим клинком наданого для експертизи складного одно-предметного кишенькового ножа заводського виготовлення, або ж клинком іншого ножа заводського виготовлення зі схожими конструктивними, технологічними і експлуатаційними ознаками.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_23 роз`яснив, що пошкодження трикотажної пряжі куртки та футболки потерпілого, за умови їх пошарового розташування один на одному, виникли від 6-ти окремих дій одного і того самого вказаного ним у висновку твердого плоского однобічно загостреного клинкового знаряддя по типу ножа.
Як видно із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.09.2010 року, ОСОБА_7 затримано 5.09.2020 року о 23 год. 40 хв., при цьому під час його обшуку як затриманої особи, у нього вилучено сорочку із слідами речовини бурого кольору.
Згідно висновку експерта №826 від 17.09.2020 року у ОСОБА_7 станом на 06,15.09.2020 року виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани м`яких тканин правої брови, крововиливу м`яких тканин правої навколо очної ділянки обличчя, що могли утворитись від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в строк не менше 10-15 діб до моменту початку проведення експертизи (15.09.2020) і за своїм характером відносяться до категорії легких. Локалізація та характер цих тілесних ушкоджень не характерні та не специфічні для їх утворення при падінні з висоти власного зросту.
Відповідно до висновків експерта №464 від 15.09.2020 року, №479 від 16.09.2020 року кров ОСОБА_7 та кров ОСОБА_4 відноситься до групи 0 з ізомаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно висновків експертів №481, №482, №480 від 24.09.2020 року на сорочці, вилученій під обшуку ОСОБА_7 , на рушнику, марлевому тампоні зі змивами речовини, вилучених під огляду місця події виявлена кров людини, яка може належати особам з групою крові 0 з ізомаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_24 або підозрюваному ОСОБА_7 .
Показання потерпілого про те, що окрім двох ляпасів, інших ударів обвинуваченому не наносив, а також результати слідчого експерименту, проведеного з ним в цій частині, суд відхиляє, адже вони суперечать узгодженим між собою показанням обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків : ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 (очевидців цих подій), які стверджують, що потерпілий наніс обвинуваченому 8-10 ударів руками в область голови, а також висновку експерта №826 від 17.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено легкі тілесні ушкодження.
Відхиляє суд показання свідка ОСОБА_16 про те, що потерпілий (її чоловік) не чіпав собаки, яка підбігла до неї, що він- ОСОБА_4 обвинуваченому ударів не наносив і що у останнього не було ніяких тілесних ушкоджень, адже вони суперечать показанням свідків : ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 (очевидців цих подій), показанням самого потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_7 (безпосередніх учасників даного конфлікту), показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 поліцейських, які за викликом прибули на місце події, висновку експерта №826 від 17.09.2020 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено легкі тілесні ушкодження, а також протоколу від 16.10.2020 року та відеозапису слідчого експерименту, під час проведення якого вказаний свідок показувала, яким чином потерпілий наносив удари обвинуваченому.
Відхиляє суд і показання обвинуваченого в тій частині, що ніж з кишені штанів він дістав після того, як разом з обвинуваченим біля автомобіля впав на землю; що тримаючи цього ножа у правій руці, виставив його вперед і потерпілий сам наштрикнувся на нього, намагаючись двічі нанести йому удари лівою рукою,- адже свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (очевидці вказаних події) не вказують, на те, конфлікт між потерпілим та обвинуваченим продовжувався після того як вони разом впали за автомобіль. Навпаки свідок ОСОБА_10 показав, що після вказаного падіння, приблизно через 10 сек. потерпілий першим піднявся і разом з дружиною з місця події пішов. Крім того, на спортивній куртці та футболці потерпілого виявлено порізи трикотажної пряжі, які, за умови пошарового розташування обох зазначених предметів чоловічого верхнього плечового одягу один на одному, виникли не менше ніж від шести окремих дій одного і того самого твердого плоского однобічно загостреного клинкового знаряддя по типу ножа. Дані обставини свідчать про те, що ніж у руках обвинуваченого знаходився ще й тоді, коли між ним та потерпілим відбувалась боротьба. Про те, що саме в момент, коли вони зчепились і, шарпаючись, переміщались в сторону припаркованих автомобілів обвинувачений наніс йому два удари металевим предметом в область грудної клітини зліва, від чого він відчув різку біль, послідовно показав потерпілий ОСОБА_4 , що повністю узгоджується з наведеними обставинами.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, за повідомленням Віньковецької центральної районної лікарні, КНП «Хмельницький обласний медичний центру психічного здоров`я» будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і даний час, поводиться адекватно. Тому, суд визнає його осудним.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 27 Конституції України визначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Гарантії реалізації такого права закріплені в положеннях ст. 36 КК України, де зазначено, що :
ч.1. Необхідною обороною визнаються дії, вчиненні з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
ч.2. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутись за допомогою до інших осіб чи органів влади.
ч.3. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.
ч.5. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь яких інших засобів чи предметів від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає».
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 5, 3 постанови № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Правомірним слід вважати застосування зброї або будь яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості заподіяна шкода тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення».
Всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, оцінивши ці докази з точки зору їх достовірності, належності, допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку, що в даній обстановці обвинувачений ОСОБА_7 знаходився в стані необхідної оброни, проте перевищив її межі. До такого висновку суд прийшов з наступних мотивів.
Так, у темну пору доби саме потерпілий (40 річний, фізично розвинутий чоловік спортивної тілобудови), поводячись зухвало розпочав конфлікт, першим наніс обвинуваченому (60 річному чоловіку, який очевидно значно поступається йому у фізичному розвитку) декілька ударів руками в голову, від яких той неодноразово падав на землю і знову намагався вдарити його. Тому суд приходить до висновку, що за таких обставин обвинувачений мав право захищатись від такого протиправного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Разом з тим потерпілий озброєний будь якими предметами не був, в житло чи інше приміщення обвинуваченого не вторгався. Він - потерпілий наніс обвинуваченому декілька ударів руками, якими заподіяв йому легкі тілесні ушкодження; вказані удари не були безперервними і не наносились тоді, коли потерпілий лежав на землі, а наносились серіями по 2 -3 удари з розривом у часі, що свідчить не про бажання потерпілого спричинити обвинуваченому тяжку шкоду для здоров`я, а про його хизування своєю фізичною перевагою. Саме про таке враження, яке склалось у нього від побаченого, у судовому засіданні повідомив свідок ОСОБА_10 - очевидець цих подій.
За таких обставин, на переконання суду, в обстановці, що сталась, неодноразове застосування обвинуваченим ножа та спричинення цим ножем потерпілому тяжких тілесних ушкоджень явно не відповідає небезпечності посягання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд перекваліфіковує з ч.1 ст.121 КК України на ст. 124 КК України (умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони).
При обранні йому виду та міри покарання враховується визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
ОСОБА_25 характеризується виключно позитивно, має сім`ю, на утриманні малолітню дитину, хоча і досяг пенсійного віку, проте продовжує займатись суспільно корисною працею, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставиною, що пом`якшує йому покарання суд визнає добровільне відшкодування заподіяних потерпілому збитків (матеріальну шкоду).
У скоєному обвинувачений не розкаявся, адже своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, відверто не визнав, своєї поведінки не осуджує.
Обставини, що обтяжують йому покарання відсутні.
За таких обставин по справі, враховуючи досудову доповідь представника персоналу органу пробації про середній рівень ризику вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та середню ступінь небезпеки його для суспільства та можливість його виправлення без позбавлення та обмеження волі, незважаючи на позицію потерпілого, який наполягає на призначенні Торунову покарання у виді реального позбавлення волі, яка, як вказав Верховний Суд у постанові від 21.02.2019 року (справа №742/584/18, Провадження №51-6724км18) не є процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка не обмежує суд у реалізації свої дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КК України та звільнити його від відбування цього покарання з випробовування, зі встановленням мінімального іспитового строку та з покладення на нього визначених ч.1 ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке покарання є достатнє та необхідне для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
Необхідність в арешті, накладеному ухвалою слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2020 на речові докази, відпала, а тому у відповідності до ст. 174 КПК України, цей арешт слід скасувати, а самі речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України:
- металеву оправу від окулярів, сорочку (рубашку) з плямами речовини бурого кольору, - повернути ОСОБА_7 за належністю;
- трикотажну спортивну куртку, футболку, джинсові шорти, - повернути ОСОБА_4 за належністю;
- пластикову пляшку «Моршинська», рушник з плямами бурого кольору, складний одно-предметний кишеньковий ніж,- знищити,
Термін дії обраного під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту збіг, а під час судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу не заявлено. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 532 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.124 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України від відбування цього покарання його звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2020 року на речові докази.
Речові докази:
- металеву оправу від окулярів, сорочку (рубашку) з плямами речовини бурого кольору, - повернути ОСОБА_7 ;
- трикотажну спортивну куртку, футболку, джинсові шорти, - повернути ОСОБА_4 ;
- пластикову пляшку «Моршинська», рушник з плямами бурого кольору, складний одно-предметний кишеньковий ніж,- знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя