Провадження №1-в/193/134/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

15 червня 2021 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И В :
19 березня 2021 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просить клопотання задовольнити.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 ..
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 заперечує, вважає застосування положень ст. 81 КК України не доцільним.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має 5 стягнень, одне із них непогашене.
На час звернення засудженого до суду, останній відбув 2/3 строку призначеного покарання.
Крім того, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком від 20.02.2018 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. Знову засуджений 26.04.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого РогуДніпропетровської області за ст. 307 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Софіївського районного суду від 05.07.2019 року перерахувати з 26.06.2017 по 13.12.2018 згідно ст. 72 ч.5. Знову засуджений 13.09.2018 за ст. 309 ч.3, ст.70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі. Початок строку: 26.06.2017 року. Кінець строку: 10.01.2022 року.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 26 квітня 2018 року засуджений за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно п.17Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Згідно з ч. 1ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ч.2ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ч. 1ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних звязків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.06.2017 року. Під час утримання в Державній установі « Криворізьська установа виконання покарань (№3)». характеризувався негативно. Заохочень не мав. Мав 4 стягнення. З 17.01.2019 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання характеризується посередньо, мав одне стягнення та три заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи виконання покарань не щирий, допускає випадки не тактовної поведінки. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримуються встановлених правил санітарії та гігієни. Працездатний, при виконані дорученої роботи дбайливого ставлення до майна і предметів, якими користується, не має. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться посередньо. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123ч.2 КВК України заходи виховного характеру відвідує регулярно. Відповідно до ст. 123 КВК України зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Належної соціально-корисної активності не виявляє. Відповідно до ст. 112 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування. Вину у скоєному злочині визнає частково.
На думку суду, сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Судом відхиляється доводи засудженого про сумлінну поведінку, тому що з матеріалів справи вбачається, що засуджений протягом усього строку відбуття покарання мав нестабільну лінію поведінки. Правильними є доводи прокурора, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого за час відбування покарання, а тому відсутні підстави для умовно - дострокового звільнення його від відбуття покарання.
На підставіст.81 КК України,ст.376ч.2,537,539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошенняпрокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 17 червня 2021 року о 16 годині 10 хвилин.

Суддя ОСОБА_1