Справа № 991/108/21
Провадження №11-сс/991/160/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2021 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 на постанову прокурора від 07.03.2017 про закриття кримінального провадження № 0000507 стосовно іншого підозрюваного.
Історія провадження
1.Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27 частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 27 частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України (далі КК). ОСОБА_7 підозрюється в організації (1) заволодіння коштами ПАТ «Родовід Банк» в розмірі 301,6 млн грн шляхом перерахування їх адвокатському об`єднанню «Бріарей» за правову допомогу, яка в дійсності не надавалась, та (2) подальшої легалізації цих коштів.
2.08.01.2021 захисники ОСОБА_7 подали до слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу на постанову прокурора від 07.03.2017 про закриття кримінального провадження № 0000507 стосовно ОСОБА_8 по епізоду за частиною 5 статті 191 КК [щодо укладання ним від імені ПАТ «Родовід Банк» угод з ТОВ «НВФ «ВОЛЗ», ТОВ «Компанія Оптімум», ТОВ НВП «Мадек», ТОВ «Берег», ТОВ «Вік-Тан» на проведення робіт з метою приведення приміщення до банківських стандартів НБУ, внаслідок чого було витрачено 1 568 171,76 грн] на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) (далі постанова прокурора від 07.03.2017).
3.11.02.2021 слідчий суддя закрив провадження за цією скаргою.
4.16.02.2021 на зазначену ухвалу захисники подали апеляційну скаргу.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді
5.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 закрито провадження за скаргою захисників ОСОБА_7 на постанову прокурора від 07.03.2017.
6.Слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, виходячи з таких мотивів: (1) рішення прокурора про закриття кримінального провадження може бути оскаржено вичерпним колом учасників кримінального провадження, наведеним у пункті 4 частини 1 статті 303 КПК; (2) оскаржуваним рішенням прокурора зарито кримінальне провадження № 0000507 стосовно ОСОБА_8 за епізодом за частиною 5 статті 191 КК (щодо укладання ним угод з ТОВ «НВФ «ВОЛЗ», ТОВ «Компанія Оптімум», ТОВ НВП «Мадек», ТОВ «Берег», ТОВ «Вік-Тан») у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину; (3) за цим епізодом ОСОБА_7 не є підозрюваним; (4) зазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) у кримінальному провадженні № 0002030 за цим епізодом злочину, яке було виділено з кримінального провадження № 0000507 і в якому відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_7 про підозру; (5) захисники не надали доказів, що за цим епізодом ОСОБА_7 є іншим учасником провадження, який може оскаржити постанову про закриття кримінального провадження. З цих підстав підозрюваний ОСОБА_7 та відповідно його захисники не є суб`єктами оскарження зазначеної постанови прокурора.
Вимоги та короткий зміст апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі захисники висловлюють прохання скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постанову прокурора від 07.03.2017.
8.В обґрунтування цих вимог вони посилаються на те, що: (1) слідчий суддя безпідставно не розглянув доводи захисників; (2) висновки прокурора, викладені в постанові від 07.03.2017, про відсутність в діях ОСОБА_8 умислу на вчинення злочину, передбаченого статтею 191 КК, не узгоджуються з обставинами, які викладені в повідомленні про підозру ОСОБА_7 та в самій постанові; (3) у постанові та повідомленні про підозру ОСОБА_7 зазначено, що останній організував заволодіння грошовими коштами АТ «Родовід Банк» шляхом надання в оренду будівлі по нікчемним угодам і це було відомо ОСОБА_8 ; (4) зазначене не кореспондується із позицією прокурора про те, що ОСОБА_8 був введений в оману ОСОБА_7 та уявляв, що оренда приміщення відбувається, а тому уклав угоди з ТОВ «НВФ «ВОЛЗ», ТОВ «Компанія Оптімум», ТОВ НВП «Мадек», ТОВ «Берег», ТОВ «Вік-Тан» на приведення приміщення до банківських стандартів НБУ, внаслідок чого було витрачено 1 568 171,76 грн; (5) з приводу зазначених обставин не було допитано ОСОБА_7 та у разі наявності розбіжностей в показаннях не проведено одночасний допит ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; (6) з цих підстав висновки прокурора про правдивість показань ОСОБА_8 є передчасними; (7) в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які підтверджують внесення до ЄРДР відомостей за статтею 191 КК щодо укладення угод із зазначеними товариствами на суму 1 568 171,76 грн.
Позиції учасників провадження
9.Захисники просили задовольнити апеляційну скаргу.
10.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
11.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).
12.У першу чергу Суд звертає увагу, що апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності висновку слідчого судді про те, що в розумінні пункту 4 частини 1 статті 303 КПК підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники є неналежними суб`єктами оскарження постанови прокурора від 07.03.2017 [про закриття кримінального провадження стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ], що і стало підставою для постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали.
13.Доводи апеляційної скарги стосуються незаконності постанови прокурора та є аналогічними доводам скарги, поданої в порядку статті 303 КПК, яку слідчий суддя по суті не розглядав, з підстав встановлення в ході її розгляду неприйнятності цієї скарги. Відповідно ці доводи не можуть бути предметом апеляційного розгляду.
14.Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 (1) зазначив, що хоч висновки, викладені в мотивувальній частині постанови прокурора від 07.03.2017 стосовно ОСОБА_7 , не мають преюдиційного значення, (2) проте наполягав на тому, що за аналогією із вироками суду на підставі угод, ці висновки можуть бути використані проти підозрюваного ОСОБА_7 . Суд зазначає, що ці твердження захисника не ґрунтується на вимогах КПК, оскільки (1) чинне законодавство не містить положень про преюдиційне значення постанов прокурора, (2) висновки, що містяться у вироках і постановах прокурора, мають різне правове значення, тому їх ототожнення є необґрунтованим. З цих підстав зазначений довід захисту Суд відхиляє.
15.Щодо тверджень захисника ОСОБА_6 про незаконність оскаржуваної ухвали з підстав відсутності у слідчого судді повноважень закривати провадження за скаргою, поданою на підставі статті 303 КПК, Суд зазначає таке.
16.На досудовому провадженні рішення прокурора про закриття кримінального провадження може бути оскаржене, зокрема, підозрюваним чи його захисником (пункт 4 частини 1 статті 303 КПК).
17.З матеріалів провадження вбачається, що: (1) слідчий суддя відкрив провадження за скаргою захисників підозрюваного ОСОБА_7 на постанову прокурора від 07.03.2017 про закриття кримінального провадження, встановивши, що підстав для повернення скарги немає; (2) під час розгляду цієї скарги слідчий суддя встановив, що хоч ОСОБА_7 і є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000507, однак за вказаним епізодом ОСОБА_7 про підозру не повідомлялось і цей епізод розслідується в межах іншого кримінального провадження; (3) захисники не надали доказів, що за цим епізодом ОСОБА_7 є іншим учасником провадження, який може оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та не навели інших аргументів про хибність такого висновку слідчого судді.
18.Тобто відкриття провадження за скаргою було обумовлено наявністю у ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000507. Як повідомив Суду захисник ОСОБА_5 , у цьому провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру 25.04.2018, тобто після винесення прокурором оскаржуваної постанови від 07.03.2017. Отже, на момент винесення прокурором постанови від 07.03.2017 про закриття кримінального провадження у ОСОБА_7 не було процесуального статусу підозрюваного ні за цим епізодом, ні в цілому у кримінальному провадженні, який би обумовлював можливість оскаржити постанову прокурора протягом 10 днів з моменту її отримання; відповідно у прокурора станом на 07.03.2017 не було обов`язку направляти цю постанову ОСОБА_7 . З наведених мотивів підозрюваний ОСОБА_7 не є суб`єктом оскарження цієї постанови до слідчого судді. Такий висновок Суду узгоджується з позицією Верховного Суду щодо встановлення наявності у особи права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді на підставі Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р(ІІ)/2020 (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 133/3337/19).
19.Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники не є суб`єктами оскарження в розумінні пункту 4 частини 1 статті 303 КПК, тому не мають права подавати скаргу на постанову прокурора від 07.03.2017.
20.Скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу (пункт 2 частини 1 статті 304 КПК).
21.При цьому зазначена норма застосовується лише на етапі перевірки прийнятності скарги до моменту відкриття провадження (призначення скарги до розгляду), інших повноважень слідчого судді щодо скарг, поданих неналежними суб`єктами оскарження, кримінально-процесуальним законодавством не визначено. Оскільки нормами КПК передбачено здійснення провадження та розгляд по суті скарг лише від суб`єктів оскарження, то, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме законності та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, лише в порядку передбаченому КПК, провадження, розпочате за скаргою на особи, яка не має права подавати скаргу, підлягає припиненню шляхом закриття (частина 6 статті 9, пункти 2, 17 частини 2 статті 7, статті 8, 24 КПК).

22.Такий висновок Суду узгоджується з правовою позицію Верховного Суду при вирішенні аналогічних процесуальних питань (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 569/17036/118, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 738/1482/16-к, постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 756/9514/15-к).
23.З наведених мотивів слідчий суддя законно закрив провадження за скаргою захисників ОСОБА_7 .

24.Суд відхиляє довід захисту про те, що слідчий суддя незаконно не витребовував матеріали кримінального провадження, оскільки слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а наявні у справі матеріали є достатніми для висновку про неприйнятність скарги.

25.Наведені захисниками у судовому засіданні доводи не спростовують висновків слідчого судді.

26.Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

27.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін (пункт 1 частини 3статті 407 КПК).
28.З огляду на вищевикладене, Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

29.Керуючись статтями 304, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3