Справа № 308/5543/21
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004012 від 17 листопада 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, Закарпатської області, українки, з незакінченою середньою освітою, раніше не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Тридцятого квітня 2021 року, в порядку ст. 301 КПК України, до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004012, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обвинувальному акті прокурором порушується питання про його розгляд у порядку ст. 382 КПК України, оскільки підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на його розгляд за її відсутності в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України, спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється за загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 глави 30 КПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кримінального кодексу України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , був вчинений 01.11.2016 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло понад три роки.

Згідно з ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до кримінальних проступків, які караються штрафом або громадськими роботами, або виправними роботами, або арештом, або обмеженням волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

З огляду на зазначене, враховуючи принципи чинності закону про кримінальну відповідальність в часі, закріплені в ст.ст. 4, 5 КК України, слід констатувати, що з часу вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального проступку, у вчинення якого вона обвинувачується, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Частиною три статті 285 КПК України встановлено, що підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Тільки у разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться у встановленому законом порядку.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду, який розглядає його відповідно до ч. 1, 2 ст. 286 КПК України.

Однак, всупереч зазначеному судом встановлено, що обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження, передані для розгляду в спрощеному порядку, не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 роз`яснено її право бути звільненою від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і вона заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, також у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про обставини переривання чи зупинення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені недоліки унеможливлюють розгляд даного обвинувального акту відповідно до вимог закону.

З огляду на приписи п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, відповідно до яких після отримання обвинувального акта суд може його повернути прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження належить повернути прокурору для приведення його у відповідність до вимог КПК.

Керуючись ст. ст. 286, 302, 314, 382 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 1-кп/308/568/21 (справа № 308/5543/21), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2016 року за № 0004012, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, прокурору для приведення його у відповідність до вимог КПК.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1