Справа № 521/4446/21
Номер провадження:1-кс/521/1378/21
У Х В А Л А

08 квітня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
слідчої - ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Маяки, Біляївського району, Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, слідчий суддя
В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розіслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001369 від 22.12.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбала у невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 30 г, з корисливим мотивом та метою подальшого збуту.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу з метою збуту, ОСОБА_8 стала незаконного зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс 30 г., з метою подальшого збуту, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В період часу з 12 по 15 листопада 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено., ОСОБА_8 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, на питання іншої особи, стосовно якої вступив в законну силу вирок Малиновського районного суду м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України, з приводу продажу особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, надала свою згоду на продаж (збут) особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, та запропонувала цій особі зустрітись в районі КПП «Два стовпи» за адресою: м.Одеси, вул. Тираспоольське шосе в м.Одесі.
Надалі, в період часу з 12 по 15 листопада 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, інша особа зателефонувала ОСОБА_8 , як раніше було запропоновано останньою, та остання надала свою згоду на прибуття до КПП «ДВА стовпи» за адресою: м.Одеси, вул. Тираспольське шосе в м.Одесі для збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу.
В період часу з 12 по 15 листопада 2020 року, близько о 15 години 00 хвилин, якого саме дня в ході слідства не встановлено, ОСОБА_8 прибула до КПП «Два стовпи» за адресою: м.Одеса, вул. Тираспольське шосе в м.Одесі, де ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом особистого збагачення, з метою збуту, незаконно збула іншій особі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс (масобю 30 г) за 3000 гривень, а саме 100 гривень за 1 грам канабісу, після чого ОСОБА_8 залишила місце збуту.
У подальшому, 19.11.2020 року у присутності двох понятих, працівниками Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси за місцем мешкання іншої особи, якій ОСОБА_8 збула наркотичний засіб, виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.
Таким чином, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбала у невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 3863 г., з корисливим мотивом та метою подальшого збуту.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу з метою збуту, ОСОБА_8 стала незаконного зберігати речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 3863 г., в 7-ми скляних банках об`ємом 3 літри, 3-х скляних банках об`ємом 1,5 літри, 3-х полімерних мішках білого та прозорого кольору, 1-му полімерному прозором пакеті, з метою подальшого збуту, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі, 19.11.2020 року в період з 07 години 33 хвилин до 11 години 05 хвилин, у присутності двох понятих, працівниками Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 3863 г. в 7-ми скляних банках об`ємом 3 літри, 3 -х скляних банках об`ємом 1,5 літри, 3-х полімерних мішках білого та прозорого кольору, та 1-му полімерному прозорому пакеті.
Встановлено, що вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у висушеному стані становить 3305,08 г.
Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, вказаний кількісний вміст особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу, є особливо великим розміром.
Згідно до постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №4 від 26.04.2002 року, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити великий або особливо великий їх розмір, а також спосіб упакування та розфасування.
Таким чином, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (Злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту.
Прокурор підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Захисники заперечували проти задоволення клопотання, надавши клопотання про припинення дослідження доказів, долучених до клопотання. Також захисники заявили клопотання про виклик свідків, а саме дізнавача СД Хмельницього ВП Малиновського відділу поліції в Одеській області ОСОБА_9 , понятих, осіб, які приймали участь у проведенні обшуку, які зазначені у протоколі обшуку від 19.11.2020 року та підозрюваного ОСОБА_10 .
Підозрювана ОСОБА_8 підтримала думку захисників та просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, а також вислухавши думку захисника та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Завданнями кримінального провадження в сенсі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.
Згідно із ч. 2, 3ст. 89 КПК Україниу разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник обвинуваченого можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками судового розгляду, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й уважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
За таких обставин судом, на даній стадії судового розгляду, не встановлено очевидної недопустимості доказів, про виключення яких просить сторона захисту, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.
Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, сч.3 ст.307 КК України. На думку слідчого судді існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають слідчому судді достатніх підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Як встановлено під час розгляду клопотання що підозрювана ОСОБА_8 , має постійне місце проживання та місце роботи у м. Одесі, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не має наміру скриватися від слідства та суду.
В судовому засіданні прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення на думку слідчого судді не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Інші ризики, які можуть свідчити про те, що підозрювана будь-яким чином може перешкодити кримінальному провадженню не доведені і не представлені в судовому засіданні належними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити певні дії, що можуть будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню, тобто існування певних ризиків для виконання завдань кримінального провадження.
Однак тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що підозрюваній ОСОБА_8 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який на думку слідчого судді буде достатній для належної поведінки підозрюваної.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання скоїти інший злочин, спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватою, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків за місцем реєстрації та постійного проживання підозрюваної.
Викладені обставини, свідчать про відсутність законних підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 про недопустимість доказів відмовити.

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 днів, з обов`язком передбаченим ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, прокурора Малиновської окружної прокуратури м.Одеси, Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою слідчого; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає (Одеська область), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на співробітників управління поліції ГУНП в Одеській областіза місцем мешкання підозрюваної.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 08 квітня 2021 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 07 червня 2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1