Справа № 573/864/21
Провадження №1-кп/573/97/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 квітня 2021 року за №0000053 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ромської національності, громадянки України, уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , без освіти, розлученої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працюючої, на утриманні має неповнолітніх дітей, не інвалід, раніше не судимої

за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2014 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб. Від шлюбу ОСОБА_4 народила доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 26 листопада 2014 звернулась у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області про реєстрацію доньки. При цьому, маючи на меті заволодіння грошовими коштами шляхом обману для незаконного отримання допомоги на дітей одиноким матерям, приховала факт подружжя та вказала батька дитини ОСОБА_9 .

Того ж дня, у точно не встановлений у ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління соціального захисту населення Білопільської РДА за адресою: м. Білопілля, вул. Сумська, 9, та діючи умисно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставин, які впливають на призначення виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви №805/3 від 26.11.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» завідомо неправдиві відомості, а саме в розділі: «Додаткова інформація, яка повідомляється одинокою матір`ю» в пункті: «У шлюбі» зазначила: «не перебувала».

Дана заява стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері у період з листопада 2014 по травень 2015, а саме прийнято Рішення «Про призначення допомоги сім`ям з дітьми» на утримання дитини ОСОБА_10 у розмірі 117 грн. 36 коп. щомісячно, тобто на загальну суму 704 грн. 16 коп.

У подальшому ОСОБА_4 не маючи законних підстав на отримання нарахованих коштів, отримувала вказані кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 704 грн. 16 коп.

Крім цього, не зупиняючись на скоєному, діючи повторно, ОСОБА_4 04 січня 2016 у точно не встановлений у ході досудового розслідування час, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Білопільської РДА за адресою: м. Білопілля, вул. Сумська, 9, та діючи умисно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління шляхом приховування обставин, які впливають на призначення виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, повторно вказала при заповненні заяви №1897/1 від 04.01.2016 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» завідомо неправдиві відомості, а саме в розділі: «Додаткова інформація, яка повідомляється одинокою матір`ю» в пункті: «У шлюбі» зазначила: «не перебувала».

Дана заява стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері у період з січня 2016 по липень 2016, а саме прийнято Рішення «Про призначення допомоги сім`ям з дітьми» на утримання дитини ОСОБА_10 у розмірі 291 грн. 19 коп. щомісячно, тобто на загальну суму 1 747 грн. 14 коп.

У подальшому ОСОБА_10 не маючи законних підстав на отримання нарахованих коштів, отримувала вказані кошти та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим спричинивши державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 1 747 грн. 14 коп.

Здійснюючи вказані дії ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю та показала, що у січні 2014 вона та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, від якого народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вона зареєструвала її у відділ ДРАЦС, при цьому приховала факт подружжя та вказала батька дитини ОСОБА_9 . Після цього вона звернулася до Управління соцзахисту населення, та послугувало для призначення їй допомоги як одинокій матері приховала той факт, що вона перебуває у шлюбу, внаслідок чого отримувала допомогу як одинока матір у період з листопада 2014 по травень 2015 на утримання дитини ОСОБА_10 у розмірі 704, 16 грн., якими розпорядилася на власний розсуд. Крім цього, повторно 04 січня 2016, вона знову звернулася до Управління соцзахисту населення, де знову приховала факт перебування у шлюбі, та отримувала допомогу як одинока матір у період з січня 2016 по липень 2016 на утримання доньки ОСОБА_8 на суму 1 747, 14 грн. якими розпорядилася на власний розсуд.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник адвокат ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останньої, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, їх особливості та обставини вчинення, особу винної, її поведінку до та після вчинення злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує, що згідно з класифікацією ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України є не тяжкими.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченої зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судима, розлучена, не працююча, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , 2010 р.н., ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а. с. 33-40 ).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обвинуваченої обставини, якими є щире каяття, активне сприяння злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , в суді не встановлено.

Також суд враховує думку представника потерпілого - Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації підрозділу Білопілля в особі начальника відділу грошових виплат та компенсацій ОСОБА_6 , яка зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, матеріальна шкода в сумі 2 451 грн. 30 коп. відшкодована повністю, не наполягає на суворій мірі покарання.

Таким чином, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судима, розлучена, не працююча, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодувала завдані збитки, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт; за ч. 1 ст. 190 КК України в межах санкції статті у виді громадських робіт, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, призначення обвинуваченій зазначеного покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин ;

- за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 210 (двісті десять ) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 210 ( двісті десять ) годин .

Речовий доказ: копію особової справи УСЗН Сумської РДА на ОСОБА_4 на 180 арк., - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя