12.02.2021 Справа № 756/2885/19
№ 1-кп/756/368/21
№ 756/2885/19
В И Р О К

іменем України

12 лютого 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6
та ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,
представника цивільного
відповідача ТОВ «ЕКО» ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007924 від 02.10.2018, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
встановив:
01.10.2018, близько 21 год. 50 хв., старший інспектор з безпеки ТОВ «ЕКО» ОСОБА_5 на робочому місці в приміщенні супермаркету «ЕКО-маркет» по вул. Приозерній, 14 у м. Києві, зробив зауваження ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про припинення відеозйомки в приміщенні магазину, внаслідок чого між вказаними особами та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого в останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання небезпечних наслідків, ОСОБА_5 цілеспрямовано попрямував до службового приміщення охорони вказаного магазину, де взяв металеву трубу та, підійшовши до ОСОБА_8 , вдарив нею останнього в обличчя.
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 забійну рану на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, травматичний вивих перших зубів верхньої щелепи справа та зліва, злам коронок другого зуба верхньої щелепи справа та зліва на Ѕ висоти та крайовий злам коронки першого зуба верхньої щелепи справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 днів але менш ніж 21 добу та за критерієм незначної стійкості втрати загальної працездатності в розмірі 5%.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав та показав, що 01.10.2018 він, перебуваючи на робочому місці у приміщенні супермаркету «ЕКО-маркет», з метою контролю дотримання правил поведінки галасливою компанією молодих людей у магазині вийшов до його касової зони та побачив, що касир пішла до торгівельного залу. Проходячи повз групи молодих людей, помітив, що дівчина проводить відеозйомку. Він, підійшовши до дівчини, привітався, представився та попрохав її вимкнути телефон і припинити відеозйомку. При цьому він пояснив, що правилами магазину заборонено проводити відеозйомку. У цей час до них підійшли хлопці з цієї ж компанії молодих людей і почали розмовляти з ним на підвищених тонах, внаслідок чого між ними виникла конфліктна ситуація. Він, підійшовши до дівчини, котра продовжувала знімати на камеру телефону, хотів прикрити камеру рукою. У цей момент ОСОБА_8 схопив його під руки і потягнув в лівий бік, а інший хлопець з цієї ж компанії ударив його в лице в область бороди справа. Він відштовхнув їх і сказав, що зараз будемо розмовляти по іншому та пішов викликати охоронну службу за допомогою дистанційного керування. Зайшовши до кабінету, він чув, як хлопці кликати його та вимагали, щоб він вийшов з кімнати для розмови. Він не знав як реагувати, оскільки допускав, що хлопці разом можуть зайти до кабінету, а тому, виходячи з нього до залу, він взяв у руку частину пошкодженого турнікету металеву трубу й вийшов до кас для очікування приїзду служби охорони. В цей момент до нього підійшов ОСОБА_8 і він помітив замах руки останнього у його бік та рефлекторно, автоматично з метою самозахисту відштовхнув руку й вдарив потерпілого трубою в обличчя. Умислу бити в лице трубою він не мав, так склалася ситуація через те, що попередньо один з хлопців вдарив його в лице, він має інвалідність (орган зору), а тому вважає, що захищав себе. Потім залетіла ця компанія, почали кидати корзини, бити його ногами, служба охорони затримувалася і він пішов до кабінету центральної каси та вдруге натиснув кнопку виклику служби охорони. До обов`язків старшого інспектора з безпеки відноситься насамперед контроль та попередження виносу товару, а також контролювати роботу працівників магазину. Фізичну силу він мав право застосувати на законних підставах лише в разі загрози життю та здоров`ю. Вважає, що його спровокували в ході конфлікту. Крім того, підтвердив, що 01.10.2018 він був на зміні, як старший інспектор з безпеки ТОВ «ЕКО», а також повідомив, що до їх відома доводили, що цивільним законодавством передбачено можливість заборони власником підприємства проводити відеозйомку в приміщенні магазину. До його трудово-функціональних обов`язків відноситься контроль за дотриманням відвідувачами (без винятку) заборони проведення відеозйомки в приміщенні магазину. З приводу тілесних ушкоджень, спричинених попередньо хлопцем з групи молодих осіб, він до медичного закладу не звертався.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 01.10.2018 у вечірній час доби, разом з друзями (компанією в кількості шести осіб) з метою придбання продуктів харчування, вони зайшли в супермаркет «ЕКО-маркет»
по вул. Приозерній, 14 у м. Києві. По дорозі від закладу, де вони грали в боулінг, до супермаркету дівчата знімали себе та їх компанію на відео. При вході до супермаркету був охоронець у форменому одязі, який бачив, що дівчата проводили відеозйомку, однак жодних зауважень від нього не було, а тому свідок ОСОБА_16 всередині магазину безперервно продовжувала знімати на відеокамеру телефону їх компанію.
Вони всі разом обрали необхідний товар та підійшли до каси. При цьому вони обговорювали відмінність вартості апельсин і касир, з метою перевірки, запропонувала підійти до вагів, які знаходилися в торгівельному залі. У цей момент до їх компанії підійшов обвинувачений у цивільному одязі, котрий, звертаючись до них, висунув вимогу припинити відеозйомку в приміщенні магазину та повідомив про те, що в протилежному випадку він розіб`є телефон. Внаслідок цього між компанією молодих людей і обвинуваченим виник словесний конфлікт. Дівчата продовжували вести розмову з касиром, а ОСОБА_5 підійшов до свідка ОСОБА_16 ззаду. Побачивши це, ОСОБА_13 , побоюючись за свою дівчину, відтягнув обвинуваченого в бік від ОСОБА_16 . У цей момент між компанією людей та ОСОБА_5 почалася лише словесна сварка, фізичну силу ніхто не застосовував. Потім обвинувачений, будучи роздратованим, взяв з полиці пляшку із соєвим соусом та, звертаючись саме до нього, сказав, що зараз розіб`є цю пляшку об його голову. Пояснити, чому обвинувачений став погрожувати саме йому, потерпілий не зміг, оскільки саме він ніяких образливих слів у бік ОСОБА_5 не говорив, як і не застосовував фізичної сили. Свідок ОСОБА_13 пішов на вулицю курити, за ним пішов ОСОБА_17 , котрий так і не вийшов з магазину. Обвинувачений кудись пішов, а потім з`явився з предметом, схожим на трубу, вигляд у нього був знервований, агресивний і він (потерпілий) з метою захисту своїх друзів, побоюючись, що обвинувачений вдарить цим предметом когось із друзів, став перед усіма, та, виставивши руку, попросив прибрати трубу. Однак, ОСОБА_5 у відповідь предметом, схожим на трубу, завдав йому удар в обличчя вибивши йому зуби. В подальшому він проходив лікування в стоматології, на підтвердження чого в нього є фіскальні чеки. При цьому зазначив, що він вважає, що удар прийшовся саме йому, оскільки він «попався під руку обвинуваченого».
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала аналогічні показання про обставини кримінального провадження. Крім того, показала, що того вечора по дорозі до магазину вона проводила відеозйомку їх компанії, а в магазині передала телефон свідку ОСОБА_16 . Вони вели безперервну відеозйомку в тому числі під час знаходження їх компанії в магазині. Знімали лише для себе, на витягнутій руці. Вони спілкувалися між собою, сміялися, зважили апельсини без поліетиленового пакету, а потім в пакеті. Була відмінність у ціні й вони обговорювали це на касі і касир запропонувала піти до вагів, що знаходяться в торгівельному залі і перевірити, що вони й зробили. Біля вагів вони спілкувалися з касиром, розмовляли, не сварилися. Потім з`явився обвинувачений у цивільному одязі без розпізнавальних знаків, котрий почав робити зауваження з приводу відеозйоми в приміщенні магазину, повідомив їх про те, що не можна знімати і почав забирати телефон у свідка ОСОБА_16 , оскільки вона проводила відеозйомку. Свідок ОСОБА_13 заступився за свідка ОСОБА_16 , так як остання його дівчина. Вони з ОСОБА_16 продовжували розмовляти з касиром поблизу вагів, а хлопці відійшли від них на відстань 1 м. Вони всі разом стояли біля місця знаходження соусів у торгівельному залі. Свідок почула, як обвинувачений сказав, що зараз розіб`є пляшку з соусом об голову, однак уваги не звернула, оскільки розуміла, що хлопці дійдуть згоди з чоловіком, оскільки вони неконфліктні люди. Свідок ОСОБА_13 пішов на вулицю покурити, а обвинувачений у невідомому напрямку та повернувся до залу з предметом, схожим на дубинку, залізною трубою в раках. Потім вона побачила як потерпілий виставив руку, а обвинувачений завдав удару трубою у обличчя потерпілого, вони всі разом підбігли до потерпілого з обвинуваченим. Вигляд обвинуваченого був таким, що останній може вдарити і її. При цьому повідомила, що потерпілий не проявляв агресію до обвинуваченого перед тим, як останній ударив його (потерпілого) трубою в лице.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 також дала аналогічні показання про обставини кримінального провадження. Крім того, показала, що восени 2018 року у вечірній час доби вони разом з друзями в кількості шести осіб зайшли в магазин з метою придбавання продуктів харчування. Вона безперервно знімала їх компанію на камеру мобільного телефону, територію магазину вона не знімала. Виникло питання про різницю в ціні апельсинів і вони з метою перевірки пішли до торгівельного залу разом із касиром. Під час того, коли вони перебували в торгівельному залі, до них підійшов чоловік (обвинувачений) без форменого одягу і повідомив про те, що проводити відеозйомку в приміщенні магазину заборонено, а тому став вимагати, щоб вони припинили знімати відео, в іншому разі він пляшкою з соєвим соусом погрожував розбити голову. Виникла словесна перепалка між хлопцями і обвинуваченим, потім останній відійшов у невідомому напрямку й повернувся з трубою в руках. Самого моменту завдання обвинуваченим удару в обличчя потерпілому вона не бачила, оскільки стояла спиною, однак почула сам звук від удару, після чого, повернувшись обличчям до потерпілого, вона побачила, що останній був у крові. При цьому зазначила, що до моменту нанесення удару не було жодного конфлікту між присутніми особами в торгівельному залі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив обставини події в супермаркеті та показав про те, що 01.10.2018 він разом з друзями з метою придбання продуктів харчування зайшли в супермаркет «ЕКО-маркет», де свідок ОСОБА_16 проводила безперервну відеозйомку на камеру телефона. Перебуваючи в торгівельному залі, до них підійшов чоловік без форменого одягу та став вимагати, щоб вони припинили знімати відео в приміщенні магазину, в іншому разі він сказав, що забере телефон. Потім обвинувачений зайшов за спину його дівчини ОСОБА_16 , а тому він, побоюючись за неї, відтягнув обвинуваченого в бік і розпочалася метушня. Обвинувачений взяв у руки пляшку з соєвим соусом з полиці і сказав, що зараз розіб`є її об голову потерпілого. Після цього свідок пішов до виходу з магазину. Перебуваючи на вулиці, він повернувся обличчям до магазину і побачив, що обвинувачений палкою завдав удару потерпілому в обличчя.
Крім того, в ході судового провадження було безпосередньо досліджено докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, а саме:
протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив про те, що 01.10.2018 приблизно о 21:30 невстановлена особа в магазині «ЕКО» спричинила йому тілесні ушкодження (вибила три зуби), завдавши фізичного болю (а.к.п. 8, т. 2);
протокол огляду місця події від 01.10.2018 з фототаблицею до нього, відповідно до якого 01.10.2018 в ході проведення слідчої дії в супермаркеті «ЕКО»
на вул. Приозерній, 14 у м. Києві з лівого боку від входу на відстані приблизно 0,5 м від прилавку з фруктами на підлозі було виявлено плями бурого кольору, з яких у подальшому було зроблено змив речовини бурого кольору, вилучено та упаковано до паперового конверту з пояснювальними надписами та підписами учасників слідчої дії.
Крім того, в приміщенні супермаркету «ЕКО» громадянин на ім`я ОСОБА_5 в присутності двох понятих надав працівникам поліції металеву трубу, яку було вилучено та запаковано до паперового конверту з пояснювальними надписами та підписами учасників слідчої дії (а.к.п. 9-14, т. 2);
заява про вчинення злочину від 04.10.2018, відповідно до якої ОСОБА_8 особисто повідомив про те, що 01.10.2018 приблизно о 21:30 в приміщенні супермаркету ЕКО-маркет на вул. Приозерній, 14 у м. Києві особа спричинила йому тілесні ушкодження (а.к.п. 15, т. 2);
заява потерпілого ОСОБА_8 від 22.02.2019, подана в порядку, передбаченому статтями 477-479 КПК України (а.к.п. 16, т. 2);
протокол пред`явлення для впізнання від 17.12.2018 за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, котра 01.10.2018 приблизно о 21:30 в супермаркеті «ЕКО» на вул. вул. Приозерній, 14
у м. Києві спричинила йому тілесні ушкодження (а.к.п. 26-29, т. 2);
протокол проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 підтвердив обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення стосовно нього (а.к.п. 30-37, т. 2);
протокол огляду предмету від 02.10.2018, а саме, оптичного диску (CD-R) з відеозаписом з камери спостереження, розташованої в приміщенні супермаркету «Еко-маркет» за адресою: вул. Приозерна, 14 у м. Києві. З відеозапису вбачається, що в приміщенні супермаркету відбувається конфлікт між обвинуваченим, потерпілим та свідками. В ході конфлікту жодних ударів потерпілий та свідки обвинуваченому не наносили. Вже після закінчення сварки, обвинувачений підійшов до потерпілого та свідків з предметом схожим на металеву трубу. У момент коли потерпілий нахилився щоб забрати вказаний предмет у обвинуваченого, останній діючи цілеспрямовано та без будь якого попередження наніс вказаним предметом удар в обличчя потерпілого (а.к.п. 47-55, т. 2);
протокол огляду відеозапису від 16.02.2019 та оптичного диску (CD-R) з відеозаписом зафіксованим на мобільний телефон марки Iphone 7 від 01.10.2018. З відеозапису вбачається, що обвинувачений дійсно погрожував потерпілому та свідкам скляною пляшкою, а також намагався вихопити мобільний телефон із рук свідка, погрожуючи розбити його (а.к.п. 59-63, 65 т. 2);

протокол огляду предмету від 10.12.2018, вилученого 01.10.2018 в ході проведення огляду місця події в приміщенні супермаркету «ЕКО-маркет» (м. Київ, вул. Приозерна, 14), де зазначено, що оглядається предмет ззовні схожий на металеву трубу (а.к.п. 66-69, т. 2);
протокол пред`явлення для впізнання від 07.12.2018 за участю свідка
ОСОБА_11 , відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 як особу, котра 01.10.2018 приблизно о 21:30 в супермаркеті «ЕКО» на вул. вул. Приозерній, 14
у м. Києві спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 (а.к.п. 73-76, т. 2);
протокол проведення слідчого експерименту від 07.12.2018 з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого свідок ОСОБА_11 підтвердила обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_8 (а.к.п. 77-82, т. 2);
протокол проведення слідчого експерименту від 07.12.2018 з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого свідок ОСОБА_16 підтвердила обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_8 (а.к.п. 83-88, т. 2);
протокол пред`явлення для впізнання від 07.12.2018 за участю свідка ОСОБА_13 відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, котра 01.10.2018 приблизно о 21:30 в супермаркеті «ЕКО» на вул. вул. Приозерній, 14 у м. Києві спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 (а.к.п. 89-92, т. 2);
протокол проведення слідчого експерименту від 07.12.2018 з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого свідок ОСОБА_13 підтвердив обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_8 (а.к.п. 93-98, т. 2);
висновок експерта № 042-8-2019 від 31.01.2019, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 01.10.2018 у ОСОБА_8 мало місце тілесне ушкодження: забійна рана на слизовій оболонці нижньої губи справа, травматичний вивих перших зубів верхньої щелепи справа та зліва, злам коронок другого зуба верхньої щелепи справа та зліва на Ѕ висоти та крайовий злам коронки першого зуба верхньої щелепи справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 днів але менш ніж 21 добу та за критерієм незначної стійкості втрати загальної працездатності в розмірі 5%.
Виявлене тілесне ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим предметом, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились не виключається внаслідок травматичної дії удар металевою трубою, що могло бути при умовах та у спосіб на які вказує ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту від 18.11.2018, за давністю може відповідати вказаному терміну. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_8 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається (а.к.п. 122-127, т. 2);
копії медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , а саме: довідка від 02.10.2018 № 10484, яка свідчить про звернення останнього до приймального відділення Міської клінічної лікарні швидкої допомоги, за результатами огляду ОСОБА_8 було рекомендовано звернутися в відділення щелепно-лицевої хірургії; довідка від 01.10.2018 № 2589, яка свідчить про те, що ОСОБА_8 звертався в приймальне відділення щелепно-лицевої хірургії №1 Київської міської лікарні №12 та йому було надано медичну допомогу й рекомендації по лікуванню; рентген знімок щелеп (ID 9259, DOB 03.10.97) (а.к.п. 20-21, т. 2);
копія наказу (розпорядження) від 15.02.2016 №ЭК/К-032 про прийняття на роботу ОСОБА_5 (а.к.п. 40, т. 2);
копія наказу від 03.10.2018 №ЭК/К-189 про припинення трудового договору (контракту) за власним бажанням ОСОБА_5 (а.к.п. 41, т. 2);
посадова інструкції старшого інспектора з безпеки ТОВ «ЕКО» (а.к.п. 42-44, т. 2);
лист-відповідь від 25.02.2019 №234/02-19, наданої ТОВ «Еко» на адвокатський запит адвоката ОСОБА_7 згідно якого у торгівельних залах всіх без виключення магазинів ТОВ «Еко» відсутня заборона фото- та відеозйомки (а.к.п. 140, т. 2);
табель обліку використання робочого часу за період з 01.10. по 30.10. 2018 (а.к.п. 141, т. 2).
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_18 та обвинуваченого ОСОБА_5 на предмет їх достовірності, суд бере до уваги показання потерпілого, оскільки вони повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показання яких про подію, яка відбулася 01.10.2018 приблизно о 21:50 у приміщенні супермаркету «ЕКО-маркет» на вул. Приозерній, 14 у м. Києві, доповнюють одне одного. Показання потерпілого та вказаних свідків є логічними, послідовними, а також узгоджуються з письмовими доказами та відеозаписами дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими й достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Висновок експерта № 042-8-2019 від 31.01.2019, який провів судово-медичну експертизу, є належним чином мотивованим і обґрунтованим, складений експертом, що має достатній стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають їх подвійного тлумачення і не містять суперечностей.
Позицію сторони захисту про те, що обвинувачений з метою захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання компанії молодих людей (уявна оборона), предметом, схожим на трубу, вдарив в обличчя потерпілого ОСОБА_8 , оскільки цього вимагала обстановка, що склалася, то з огляду на докази у своїй сукупності, які було досліджено судом безпосередньо, а також фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги не доведення та спростування під час судового провадження факту попереднього завдання одним із молодиків удару в обличчя ОСОБА_5 та відсутність у матеріалах кримінального провадження даних отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень унаслідок цього, а також, ураховуючи знаряддя кримінального правопорушення, агресивну поведінку та знервований стан обвинуваченого через ігнорування компанією молодих людей його зауваження про припинення відеозйомки у приміщенні магазину, суд вважає цю позицію сторони захисту такою, що звернена на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що в кримінальному провадженні відсутні докази на підтвердження того, що дії ОСОБА_5 , пов`язані з нанесенням удару в обличчя ОСОБА_8 предметом, схожим на трубу, були вчинені саме з метою припинення суспільно небезпечного посягання компанії молодих людей, тому суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_5 не були пов`язані із вжиттям заходів, необхідних для відвернення посягання та захисту свого життя чи здоров`я, а були спрямовані саме на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.
Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у стані необхідної оборони чи у стані уявної оборони.
Крім того, згідно інформації, що міститься в листі-відповіді від 25.02.2019 №234/02-19, наданої ТОВ «Еко» на адвокатський запит адвоката ОСОБА_7 , серед іншого зазначено про те, що в торгівельних залах всіх без виключення магазинів ТОВ «Еко» відсутня заборона фото- та відеозйомки (а.к.п. 140, т. 2).
Таким чином, ретельно проаналізувавши безпосередньо дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, судом безперечно встановлено, що 01.10.2018 приблизно о 21:50 старший інспектор з безпеки ТОВ «ЕКО» ОСОБА_5 , перебуваючи на робочому місці у приміщенні супермаркету «ЕКО-маркет»
на вул. Приозерній, 14 у м. Києві, заподіяв потерпілому ОСОБА_8 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відсутність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані про особу винного, котрий має вищу освіту, одружений, за місцем проживання характеризується формально посередньо, має на утриманні малолітню дитину та є інвалідом 3 групи, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання в м. Києві, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.к.п. 130-135, т. 2).
Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_5 до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, а саме у виді громадських робіт на строк 150 годин із відбуттям не більш як чотири години на день, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Приймаючи рішення по суті позовних вимог потерпілого, суд ураховує наступне.
У підготовчому судовому засіданні 19 березня 2019 року потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 подали цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, який в судовому засіданні повністю підтримали та просили суд задовольнити.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначають, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ЕКО» на підставі трудового договору, виконуючи функціональні обов`язки інспектора з безпеки, 01 жовтня 2018 року о 21.30 год. в приміщенні супермаркету «ЕКО спричинив йому - ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що потягли короткочасний розлад здоров`ю.

Під час відновлення стану здоров`я на первинні заходи лікування щелепи та зубів ОСОБА_8 витратив 48829,47 грн., на підтвердження чого надав товарні чеки. Також зауважує, що через отримані травми він перебував на лікарняному з 02 жовтня 2018 року по 23 жовтня 2018 року, посилаючись на положення ст.1197 ЦК України просить суд стягнути з ТОВ «ЕКО» 12610,16 грн. втраченого заробітку. Посилаючись, що в результаті протиправних діянь ОСОБА_5 йому завдано моральних страждань, які виразилися у перенесенні фізичного болю, через втрату 4 зубів, необхідності подальшого протезуванні, дискомфорт у спілкуванні, естетичні проблеми, неприємні спогади, порушення його звичного способу життя, оскільки він був змушений додавати додаткових зусиль для його відновлення. Отже, вказані обставини завдали йому значних моральних страждань, які він оцінює в розмірі 150 000 грн., які посилаючись на положення ст. 23, 1167, 1168, 1172 ЦК України просить стягнути з ТОВ «ЕКО», яка заподіяна їх працівником ОСОБА_5 під час виконання трудових обов`язків. Крім того, ОСОБА_8 просить суд стягнути на його користь витрати з надання правової допомоги в сумі 22 000 грн.

Представник ТОВ «ЕКО» 27 травня 2019 року, а також генеральний директор ТОВ «ЕКО» 09 лютого 2021 року подали відзиви на пред`явлений позов, в якому заперечуючи проти пред`явлених вимог, просять суд відмовити ОСОБА_8 в його задоволенні. В мотивування поданого відзиву зауважують, що вина ОСОБА_5 у вчинені тілесних ушкоджень недоведена, тому відсутні підстави для відшкодування завданої ним шкоди. Підстави перебування ОСОБА_8 на лікарняному 21 день необґрунтовані та недоведені доказами. Позивачем не надано належних та допустимих доказів для підтвердження моральної шкоди та завданих страждань у визначеному розмірі, вважаючи визначений в позові розмір завищеним.

10.02.2021 представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 подав уточнюючу заяву про стягнення витрат на правову допомогу, а саме з проханням стягнути солідарно з відповідача ТОВ «ЕКО» та обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_8 витрати, понесені ним на правову допомогу, в сумі 22 000 грн., при цьому надав акт виконаних робіт.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 та його представника про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою ст. 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду. Завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Матеріалами справи доведений факт перебування ОСОБА_5 під час нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у приміщенні супермаркету «ЕКО» 01 жовтня 2018 року о 21.30 год., тобто ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЕКО», що підтверджується наказом (розпорядженням) № ЄК/К-032 від 15 лютого 2016 року про прийняття на роботу ОСОБА_5 інспектором з безпеки та наказом від 03 жовтня 2018 року про припинення трудового договору (а.с.40,41 том 2).

Отже, суд приходить до переконання, що за завдану ОСОБА_8 шкоду з вини ОСОБА_5 під час виконання ним посадових обов`язків інспектором з безпеки має нести ТОВ «ЕКО», на підставі ст. 1172 ЦК України.

Судом встановлено, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на суму 48829,47 грн., що підтверджується довідкою про отримані ушкодження здоров`я, рекомендацією лікаря, актом виконаних робіт від 05 листопада 2018 року та 11 березня 2019 року, товарними чеками (а.с 34-45 том1).
Проте, суд не може погодитися із твердженнями ОСОБА_8 та його представника про наявність правових підстав для відшкодування ОСОБА_8 втраченого заробітку в сумі 12610,16 грн.
Питання визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором, врегульоване статтею 1197 ЦК України.
Так, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності.
Відповідно до пунктів 1, 11 Положення про медико-соціальну експертизу, пунктів 3, 26, 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561, встановлення МСЕК тієї чи іншої групи інвалідності внаслідок загального захворювання визначається за критеріями життєдіяльності людини, зокрема, здатністю особи до виконання трудової діяльності. Здатність до трудової діяльності - сукупність фізичних та духовних можливостей людини, яка визначається станом здоров`я, що дозволяє їй займатися різного виду трудовою діяльністю.
Законодавство вирізняє професійну та загальну працездатність. Професійна працездатність передбачає здатність працівника до роботи за конкретним фахом і на певній посаді, тоді як загальна працездатність - це здатність до виконання будь-якої роботи у звичайних умовах праці. Особа, яка зазнала каліцтва та якій встановлено інвалідність, може бути визнана частково працездатною. З метою встановлення в особи здатності до праці МСЕК під час встановлення інвалідності має встановити ступінь професійної (а за її відсутності - загальної) працездатності у відсотках.
Отже, на підставі цих відомостей суд визначає розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу) у відсотках, що підлягає відшкодуванню.
Відповідно до пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, міські, міжрайонні, районні медико-соціальні експертні комісії: а) визначають ступінь обмеження життєдіяльності людини, у тому числі стан працездатності, групу, причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати професійної працездатності (у процентах) працівників, які одержали каліцтво чи інше ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням своїх трудових обов`язків; б) встановлюють потребу інвалідів у соціальній допомозі, що була б спрямована на полегшення наслідків погіршення здоров`я (протезування, засоби пересування, робочі пристосування, постійний догляд тощо).
Отже, належним і допустимим доказом підтвердження ступеня втрати професійної працездатності (у процентах) для застосування статті 1197 ЦК України є відповідний висновок МСЕК з визначенням відсотка втрати працездатності.
Ні ОСОБА_8 ні його адвокатом, на виконання вимог статей 12,81 ЦПК України не надано довідки МСЕК про встановлений відсоток втрати працездатності для визначення розміру втраченого заробітку, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення 12610,16 грн. слід відмовити за недоведеністю.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування майнових витрат ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню та слід стягнути з ТОВ «ЕКО» на його користь 48829, 47 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Також, враховуючи встановлені та зазначені вище у кримінальному провадженні судом обставини, суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_8 отримав фізичні та душевні страждання в результаті отриманих тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , вину у вчиненні яких доведено стороною обвинувачення.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди ОСОБА_8 , що виразилися в ушкодженні його здоров`я, перенесені фізичного болю, нервового потрясіння.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди слід виходити з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Суд, при визначені розміру відшкодування потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди ТОВ «ЕКО» завданої ОСОБА_5 враховує роз`яснення, що міститься у пункті 9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди». Суд ураховує: ступінь змін в звичайному ритмі життя потерпілого у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_5 , характер отриманих ушкоджень здоров`я, час та рівень зусиль, які вимушений прикладати потерпілий для відновлення стану здоров`я, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ТОВ «ЕКО» на його користь компенсацію моральної шкоди в сумі 50 000 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості не призведе до збагачення позивача та не поставить в край тяжкий матеріальний стан ТОВ «ЕКО».
Нормами КПК встановлено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (ч.1 ст.126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).
Представник цивільного відповідача ТОВ «ЕКО» заперечив щодо задоволення позову в частині витрат на правничу допомогу, оскільки вказані витрати документально не підтверджені.
Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).
Судом досліджений договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 03 жовтня 2018 року укладений між ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_9 за умовами якого останній зобов`язався надати правову допомогу ОСОБА_8 , як потерпілому та цивільному позивачеві в рамках кримінального провадження щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень 01 жовтня 2018 року; акт виконаних робіт, та квитанцію за №1 від 03.10.2018 року про оплату ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 22 000 грн (а.с.47,48 том 1).
Беручи до уваги ст. 124 КПК України, а також враховуючи, що представник потерпілого надавав правову допомогу потерпілому також у статусі цивільного позивача, суд застосовує вимоги ч. 5 ст. 128 КПК України та, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, розподіляє процесуальні витрати у рівних частинах, які необхідно відшкодувати як з обвинуваченого так і з цивільного відповідача.
На підставі викладеного, суд прийшов до переконання про стягнення у рівних частках з ТОВ «ЕКО» та обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 22000 грн.
Процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави (а.к.п. 127, т. 2).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись положеннями статей 373, 374, 375, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин із відбуттям не більш як чотири години на день.
Позовні вимоги ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженню відповідальністю «ЕКО» (, місце розташування: м. Київ, вул. Івана Огієнка,15-А) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) рахунок відшкодування матеріальної шкоди 48829,47 грн. (сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень 47 коп.), компенсацію моральної шкоди в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч ) грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженню відповідальністю «ЕКО» (, місце розташування: м. Київ, вул. Івана Огієнка,15-А) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 11 000 грн. (одинадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 11 000 грн. (одинадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів до проведення судово-медичної експертизи 1796 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн 90 коп. (УК в Оболонському районі м Києва 24060300, , МФО 899998, рахунок UA 4026006).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
оптичний диск (CD-R) з відеозаписом з камери спостереження, розташованої в приміщенні супермаркету «Еко-маркет» за адресою: вул. Приозерна, 14 у м. Києві залишити при матеріалах кримінального провадження;
оптичний диск (CD-R) з відеозаписом зафіксованим на мобільний телефон марки Iphone 7 залишити при матеріалах кримінального провадження;
змив речовини бурого кольору та металеву трубу, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1