Справа № 947/8804/21
Провадження № 1-кс/947/4110/21
УХВАЛА

29.03.2021 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого групи слідчих ОРУП №1 ГУНП в Одеській області по розслідуванню кримінального провадження ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.12.2020 за № 0000331 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся cлідчий групи слідчих ОРУП №1 ГУНП в Одеській області тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання cлідчого вбачається, що 10.12.2020 в ході вивчення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення прокурором Київської місцевої прокуратури №6 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 зазначено, що колишнім директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (до 01.08.2017) ОСОБА_5 та директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 нібито вчинено правопорушення.
Встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є власником знаків для товарів та послуг, зареєстрованих в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, що підтверджується Свідоцтвами на знак для товарів і послуг: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 .
Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», будь-яке посягання на права власника свідоцтва, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.
Згідно допиту директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено, що під час здійснення своє діяльності, у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у жовтні 2020 року виникла необхідність передати виключні права на належні торгівельні марки підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у зв`язку з чим, відповідно до вимог чинного законодавства звернулися до ДГІ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Водночас, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стало відомо, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), була здійснена спроба у вчинені незаконних дій, які полягали у внесенні до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг відомостей про повну передачу права власності на знаки для товарів та послуг від власника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». При цьому, вказане підприємство будь-яких взаємних відносин з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не мало, будь яких контактів, спілкування зі службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ніколи не було.
З метою реалізації свого злочинного наміру представниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » нібито, за попередньою домовленістю з колишнім директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 15.10.2020 подали заяву до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) щодо передачі прав власності на зазначені вище знаки для товарів та послуг з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Окрім цього, 10.11.2020 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » подано декілька клопотань до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_2 ) про внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарі та послуг, про зміну адреси власника вказаних вище торгових знаків.
До вказаних звернень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 долучено документи, зокрема не нотаріально посвідчену довіреність від 31 липня 2017 року, яка була видана нібито діючим та той час директором - ОСОБА_5 (за день до звільнення його з посади директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »). Строк дії зазначеної довіреності - 5 років (до 31 липня 2022 року). Однак, згідно вимог статті 247 Цивільного кодексу України, строк дії довіреності, який встановлюється у ній, не може перевищувати трьох років. Довіреність, видана строком більше ніж на три роки має бути нотаріально завіреною.
Разом з тим, представники ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стверджують, що жодна нотаріальна довіреність/довіреність чи доручення, яке могло б уповноважити ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вчинення будь-яких дій пов'язаних із внесенням змін у Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, Товариством (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») - не видавались.
Таким чином спроба ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » стати власником знаків для товарів та послуг, які на праві власності належать ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є незаконною.
Тобто, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є всі підстави вважати, що Довіреність від 31 липня 2017 року має ознаки фіктивності. Більше того, представник, який діє на підставі довіреності не може вчиняти дії з перевищенням повноважень, визначених довіреністю (ст. 241 Цивільного кодексу України). Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Довіреність, що була нібито видана в 2017 році діючим директором ОСОБА_5 уповноважувала ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » проводити всі необхідні дії для збереження чинності охоронного документу на знак для товарів та послуг ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Таким чином, навіть обсяг повноважень, який був визначений довіреністю, виданої ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не містить повноважень щодо зміни права власності на знаки для товарів і послуг.
Таким чином, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » має всі підстави вважати, що дії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були направлені на неправомірну зміну власника знаків для товарів і послуг та їх незаконне використання в подальшому. А спроба подачі відповідної заяви до Укрпатенту була вчинена ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з використанням документів, що нібито мають ознаки фіктивності.
Таким чином орган досудового розслідування вважає, що встановлена причетність посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » а саме, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , разом з тим в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 використовував та користується засобами мобільного зв`язку НОМЕР_13 , а також встановлено, що ОСОБА_6 використовує засоби мобільного зв`язку НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 .
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.
Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.
Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого групи слідчих ОРУП №1 ГУНП в Одеській області по розслідуванню кримінального провадження ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.12.2020 за № 0000331 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1