Єдиний унікальний номер 341/995/21
Номер провадження 1-кс/341/200/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

04 червня 2021 року місто Галич
Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчої ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
розглянув клопотання про арешт майна, подане у межах здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 під № 0000053, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

в с т а н о в и в :
Заступник начальника СВ відділення № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області за погодженням з прокурором Галицького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти у сумі 2500,0 грн, номіналом 5 купюр по 200 грн та номіналом 3 купюри по 500,0 грн.
Клопотання обґрунтовано тим, що 02 червня 2021 року близько 11 годин 00 хвилин у приміщенні службового кабінету № 3 відділення поліції № 3 (м. Галич) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав неправомірну грошову вигоду у сумі 2500,0 грн службовій особі - поліцейському СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич), сержанту поліції ОСОБА_6 , для вирішення питання про уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, за частиною першою статті 130 КУпАП.

02 червня 2021 року у ході огляду місця події - кабінету № 3 відділення поліції № 3 (м. Галич) на столі під журналом реєстрації протоколів оперативних нарад виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 2500,0 грн, а саме, 5 купюр по 200 грн та 3 купюри по 500,0 грн, які ОСОБА_4 намагався надати поліцейському СРПП ОСОБА_6 .

Вищевказані кошти у кримінальному провадженні визнано речовими доказами.
З метою повного та об`єктивного встановлення усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, збереження речових доказів та забезпечення у подальшому можливої спеціальної конфіскації майна, а також проведення відповідних експертиз у ході розслідування, виникла необхідність у накладені арешту на майно.
У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 клопотання повністю підтримала та просила його задовольнити.
Власник майна, стосовно якого розглядається питання про його арешт, у судовому засіданні на підставі статті 63 Конституції України відмовився надавати слідчому судді будь-які пояснення.
Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що грошові кошти належать її довірителю, проте у задоволенні клопотання просила відмовити з тих підстав, що ОСОБА_4 не вручено підозру до цього часу. Заперечила, що її довіритель надавав працівникам поліції неправомірну вигоду. Яким чином вилучені кошти потрапили до працівників поліції пояснити не змогла.
Згідно з частиною шостою статті 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Клопотання до суду надійшло 03.06.2021.
Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши у судовому засіданні слідчу, представника ОСОБА_4 , дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Отже, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Із копії протоколу огляду місця події від 02.06.2021 установлено, що під час проведення огляду виявлено та вилучено кошти у сумі 2500,0 грн, зокрема:
- купюра номіналом 500 грн АЕ6535011;
- купюра номіналом 500 грн БН7676463;
- купюра номіналом 500 грн ХЖ7644423;
- купюра номіналом 200 грн ГЖ6347630;
- купюра номіналом 200 грн ГЕ8773131;
- купюра номіналом 200 грн ГЖ1362890;
- купюра номіналом 200 грн ГБ7771583;
- купюра номіналом 200 грн ГЖ6347631.
Постановою про визнання речовими доказами від 02.06.2021 вказані грошові кошти на суму 2500,0 грн номіналом 200,0 грн у кількості 5 купюр та 500,0 грн у кількості 3 купюри визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до змісту частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Оцінюючи установлені в судовому засіданні обставини, обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, з метою забезпечення його схоронності, як речового доказу, вважаю за необхідне накласти на нього арешт, оскільки таке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, оскільки може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, та зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.
Отже, з метою забезпечення збереження майна, як речових доказів у цьому кримінальному провадженні, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вимога про накладення арешту підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання заступника начальника СВ відділення № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області задовольнити.
Накласти арешт на кошти у сумі 2500 гривень, а саме:

- купюра номіналом 500 грн АЕ6535011;
- купюра номіналом 500 грн БН7676463;
- купюра номіналом 500 грн ХЖ7644423;
- купюра номіналом 200 грн ГЖ6347630;
- купюра номіналом 200 грн ГЕ8773131;
- купюра номіналом 200 грн ГЖ1362890;
- купюра номіналом 200 грн ГБ7771583;
- купюра номіналом 200 грн ГЖ6347631,
які вилучені 02 червня 2021 року у ході огляду місця події - кабінету № 3 відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1