Справа № 646/1943/21
№ провадження 1-в/646/167/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
секретар судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» заяву
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колядівка Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, засудженого 26 вересня 2012 Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року скасовано випробувальний термін засудженому ОСОБА_4 та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року,
про зарахування у строк відбуття покарання час перебування в місцях попереднього ув`язнення,
у с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)», звернувся до суду із заявою, в якій просить зарахувати йому у строк покарання, призначеного за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року, строк перебування у місцях попереднього ув`язнення з 09 грудня 2019 року по 03 серпня 2020 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для застосування положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року), з огляду на те, що до засудженого не застосовувалося попереднє ув`язнення, останній був затриманий на виконання ухвали суду про скасування покарання з випробуванням.
Представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.
Суд, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Положеннями частини 5 статті 72 КК України передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що діяла станом на 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок.
Відповідно до вимог абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження
З 21 червня 2017 року набрали чинності зміни до згаданої норми КК України, внесені Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до яких термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими частиною 1 статті 72 КК.
При цьому, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, у разі якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК України в попередній редакції.
Згідно з ч.ч. 5,6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи з аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
При цьому, згідно з частинами першою та другою статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Суд встановив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Як вбачається зі змісту резолютивної частини вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.
Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року набрав законної сили 11 жовтня 2012 року.
Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року випробувальний термін засудженому ОСОБА_4 , призначений вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року скасовано, оголошено розшук засудженого та направлено ОСОБА_4 для відбуття покарання у виді 4 років позбавленні волі.
Зі змісту ухвали Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року вбачається, що термін покарання обчислюється з моменту затримання.
Ухвала Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року набрала законної сили 01 квітня 2013 року.
Як слідує з довідки т.в.о. начальника ІТТ №5 ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 №606/111/54-2019 від 16 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 затримано 15 жовтня 2019 року о 10 годині 30 хвилин на підставі ухвали Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року та направлено для відбування покарання у вигляді позбавлення волі до ІТТ №5 ГУНП в Луганській області.
Строк відбуття покарання рахується з 15 жовтня 2019 року.
З аналізу викладеного слідує, що попереднє ув`язнення до обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувалось. ОСОБА_4 був затриманий на виконання ухвали Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року про скасування покарання з випробуванням, та з 15 жовтня 2019 року вже відбуває покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року, у зв`язку з чим підстав застосування з ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII) суд не вбачає.
Період перебування засудженого ОСОБА_4 з 09 грудня 2019 року по 03 серпня 2020 року в умовах Державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» на час розгляду його апеляційних скарг на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року, який набрав законної сили 11 жовтня 2012 року, та ухвалу Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року у розумінні положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII) та Закону України «Про попереднє ув`язнення» не може вважатись строком попереднього ув`язнення, який повинен бути зарахований у строк відбуття покарання ОСОБА_4 за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 26 вересня 2012 року.
Отже, виходячи положень ст.72 КК України (в редакції Закону України 838-VIII від 26 листопада 2015 року , чинній на час вчинення злочину ОСОБА_4 ) та Закону України «Про попереднє ув`язнення», суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому в строк відбуття покарання час перебування в місцях попереднього ув`язнення у період з 09 грудня 2019 року по 03 серпня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбуття покарання час перебування в місцях попереднього ув`язнення - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червнозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складений 01 квітня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1