Справа № 729/1010/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/506/21
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.186 КК України - до 25 липня 2021 року.

Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з поважних причин, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 .

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Вказує на те, що ризики, на які посилається прокурор, ним не доведені та не підтвердженні, під час перебування в СІЗО стан його здоров`я суттєво погіршився і він потребує стаціонарного лікування. Зазначає, що місцевий суд не врахував медичну довідку про стан його здоров`я, а також, що його попередня судимість уже погашена. Звертає увагу, що органами ДБР на даний час розслідується справа про перевищення службових повноважень правоохоронними органами.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів провадження, Бобровицьким районним судом Чернігівської області слухається кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000238 від 07 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Бобровицького районного суду від 05 травня 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений до 06 липня 2021 року.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , місцевий суд, ураховуючи дані про його особу, існування реального ризику, що він може переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, здійснювати тиск на потерпілу, відсутність відомостей про те, що він за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з поважних причин, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_6 під час розгляду справи, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають заміну запобіжного заходу, як про це просить обвинувачений.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому слід зауважити, що суд в ході розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

А тому посилання апелянта в цій частині, колегія суддів не може визнати такими, що заслуговують на увагу.

Наявність тяжких захворювань, рекомендацій проведення обстеження та можливого лікування в умовах терапевтичного відділення міжобласної лікарні при ДУ «Темнівська виправна колонія №100», не можуть бути визнані обставинами, які перешкоджають триманню ОСОБА_6 під вартою. Крім того, у разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини Державної установи, ОСОБА_6 відповідно до вимог внутрішніх Інструкцій може бути направлений до лікувальних закладів.

Оскільки, на переконання колегії суддів, підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 є обґрунтованими, тому доводи апелянта про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2021 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4