Справа № 467/580/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представників установив виконання покарань ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_8 про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Виконуючий обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» вніс на розгляд суду вказане подання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин, а тому на підставі п. «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» є доцільним установити відносно нього адміністративний нагляд терміном на 18 місяців.

Паралельно суб`єкт звернення запропонував ряд обмежень, із числа регламентованих ст.10 того ж Закону, які на його думку належить застосувати до ОСОБА_4 з метою контролю за його поведінкою.

Позиція учасників судового провадження

Особа, яка внесла подання, в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно.

Особи, які забезпечували участь засудженого в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримали внесене подання.

Засуджений проти задоволення подання заперечив, вказав, що після звільнення має намір влаштуватись на роботу за кордоном, у той час, як встановлений відносно нього адміністративний нагляд перешкодить йому у цьому.

Крім цього, на території України він злочин не вчиняв, що виключає встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

Захисник підтримав цю позицію, посилався, зокрема, на те, що ОСОБА_4 дійсно не вчиняв злочин на території України, а тому підстав для контролю за його поведінкою в Україні немає.

До того ж, з огляду особу засудженого, який за період відбування покарання має ряд заохочень, встановлення адміністративного нагляду на 18 місяців буде надмірним.

Просив у задоволенні подання відмовити.

Прокурор вказав на те, що подання внесене до суду уповноваженою особою, у той час як засуджений вчинив злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, а тому наявні правові підстави для його задоволення, ураховуючи, що засуджений на шлях виправлення не став.

Установлені фактичні обставини і мотиви прийнятого судом рішення із посиланням на застосовані правові норми

У свою чергу суд, з`ясувавши позицію учасників справи, перевіривши доводи та обґрунтованість внесеного подання, оцінивши надані йому докази з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності і взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, сформованим згідно правил ст. 94 КПК України, виходячи із завдань кримінального провадження, визначених ст.2 того ж Кодексу, ураховував наступне.

Підстави і порядок встановлення адміністративного нагляду, як системи тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції, визначено Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ( далі Закон).

Відповідно п. «г» ч.1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» такий захід встановлюється до засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Тож, у контексті цієї правової норми суд установив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Рибінського міського суду Ярославської області від 23 березня 2017 року за ч.1 ст. 30, ч.5 ст. 228.1, п. «г» ч.4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року вказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України та визначено, що відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вказаним вище вироком, передбачена ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 307 КК України та ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 307 КК України.

При цьому, ОСОБА_4 підлягає відбуванню покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Невдовзі засуджений звільняється з місць позбавлення волі, позаяк, кінець строку відбування покарання, призначеного за вказаними вище вироками спливає 21 липня 2021 року.

З огляду на таке, ураховуючи, що ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі за злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, то відносно нього належить установити адміністративний нагляд на підставі п. «г» ч.1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

При цьому, суд відмічає, що вказана правова норма є імперативною і не пов`язує установлення адміністративного нагляду із поведінкою особи під час відбування покарання, а саме із злочином, за яких особа була засуджена.

Тобто, у цьому випадку, поведінка особи під час відбування покарання, ураховується судом, зокрема, при вирішенні питання щодо тривалості адміністративного нагляду, проте, вона сама по собі не виступає підставою для його установлення чи не установлення.

Стосовно питання того, що засуджений не вчиняв злочини на території України, то суд вказує слідуюче.

Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них (ст. 2 Закону)

Підставами для встановлення адміністративного нагляду, зокрема, вирок суду, що набрав законної сили, щодо осіб, зазначених у пунктах «г» і «ґ» статті 3 цього Закону.

У даному випадку було установлено, що вирок суду, яким ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, набрав законної сили, приведений у відповідність із законодавством України і виконується на території України.

При цьому, Закон вказує на установлення адміністративного нагляду з метою запобігання вчинення кримінальних правопорушень особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Тобто, установлення адміністративного нагляду пов`язане з контролем за поведінкою особи, яка засуджена за вчинення злочину, а не із територією, на якій нею було вчинено злочин.

Отже, однією із підстав для установлення адміністративного нагляду є саме засудження особи за вчинення злочину і у зв`язку із цим необхідність у здійсненні наглядових заходів стосовно неї.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 є громадянином України, вибуває із установи виконання покарань на території України і має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території України, то нагляд за його поведінкою з метою попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень є актуальним незалежно від місця вчинення злочину.

Тому суд вважає наявними правові підстави для задоволення подання.

Вказівка ж засудженого на свої наміри працевлаштуватись за кордоном не може бути підставою для відмови в установленні адміністративного нагляду, оскільки ОСОБА_4 є особою, яка підпадає під дію Закону за одночасної наявності визначених законом передумови для установлення відносно нього адміністративного нагляду.

Стосовно питання терміну адміністративного нагляду, то суд вважає, що у цій частині подання підлягає частковому задоволенню.

Зокрема, із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за період відбування покарання він мав три стягнення, два із яких є погашеними, у той час сім разів заохочувався за підсумками роботи, дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виявляє повагу, дбайливо ставиться до майна установи, здійснює за ним догляд, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Вказане свідчить, що у поведінці засудженого наявні позитивні зміни в бік його виправлення, а тому установлення адміністративного нагляду терміном на 18 місяців, за таких обставин буде надмірним.

Тому, суд вважає що достатнім і пропорційним буде установлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 терміном на 12 місяців.

У той час, як в подальшому, з огляду на його поведінку у місці проживання, не виключається установлення адміністративного нагляду за поданням органу Національної поліції.

Водночас, перелік запропонованих суб`єктом звернення обмежень відповідає ст. 10 Закону і останні, за своєю суттю, навіть у їх сукупності, з урахуванням характеру учиненого злочину, особи засудженого, його суперечливої поведінки під час відбування покарання, не є такими, що становитимуть надмірного втручання у його права і свободи і кореспондуються із суспільним інтересом щодо попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

А тому суд вважає наявними на цей час усі передумови та визначені законом правові підстави для застосування адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 із застосуванням обмежень, що запропоновані у поданні, терміном на 12 місяців.

Щодо тверджень захисника про підтримання подання не уповноваженими на те особами, то суд відмічає, що саме подання внесене виконуючим обов`язки начальника установи виконання покарань, у той час, як ця особа ні до початку розгляду подання, ні і в ході його розгляду не заявила про відмову від нього.

А згідно положень ч.5 ст. 539 КПК України суд вправі розглядати подання за відсутності такої особи, за умови її належного повідомлення про час і місце розгляду останнього, ураховуючи, що її явка в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 3, 5, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 369- 372, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання - задовольнити частково.

Встановити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Апостолівського району Дніпропетровської області, адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців і застосувати такі обмеження :

1.заборонити вихід за межі квартири (будинку) в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня;

2.заборонити перебування в кафе, барах, ресторанах та інших місцях торгівлі спиртними напоями на розлив;

3.заборонити виїзд чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста);

4.реєстрація в органах Національної поліції України 2 (два) рази на місяць.

Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1