Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/639/20
Провадження № 1-кп/541/29/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 його представника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Обухівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :

16.02.2020 близько 00.30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за магазином «Пролісок», що розташований за адресою: село Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, під час розмови та словесного конфлікту із ОСОБА_4 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи бажання та намір на спричинення шкоди ОСОБА_4 у вигляді тілесних ушкоджень, діючи із прямим умислом, реалізовуючи свій протиправний умисел, застосувавши фізичну силу, наніс один удар кистю правої руки стиснутою в кулак, який чітко спрямував у область обличчя та голови ОСОБА_4 .. Від удару останній впав на землю. ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, сівши зверху на груди потерпілого, продовжив наносити удари почергово лівою та правою руками по різним частинам тіла потерпілого, до того часу, доки сторонні особи його не стягнули з потерпілого припинили побиття.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, що розташовані в ділянці голови у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; закритого перелому кісток носу, «правобічної параорбітальної гематоми», які могли утворитися від одноразової точки прикладання сили тупого твердого предмету, яким, також, міг бути удар руками, ногами, по давності утворення можуть відповідати строку вищезазначених обставин, не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Свою вину в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково. Пояснив, що 15.02.2020 року в магазині «Пролісок» зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_8 з яким вони спілкувалися до закриття магазину, а після його закриття перейшли до кафе-бару «Едем». Перебуваючи в кафе-барі «Едем» побачив свою знайому ОСОБА_9 і на його прохання отримав він неї для подальшого спілкування номер мобільного телефону. Після закриття кафе він зателефонував ОСОБА_10 , щоб провести її додому. Під час розмови між ними, слухавку у дівчини забрав потерпілий ОСОБА_4 . Він попрохав потерпілого повернути слухавку дівчині, але він його прохання не виконав. Таким чином між ними по телефону виник словесний конфлікт під час якого він сказав, що якщо потерпілий бажає з ним поспілкуватися, то вони можуть з цією метою зустрітися. Після цього він разом з ОСОБА_8 пішов додому. Потім з номеру ОСОБА_9 надійшов дзвінок на його мобільний телефон від потерпілого, який йому запропонував зустрітися біля магазину «Пролісок», та розібратися в ситуації, що склалася, на що він дав свою згоду. Зустріч між ним і потерпілим відбулася поряд з магазином «Пролісок». На його запитання потерпілий повідомив, що ОСОБА_9 не його дівчина та він з нею не зустрічається. В той же час потерпілий сказав, що забороняє йому спілкуватися та зустрічатися з ОСОБА_11 . Словесна сварка між ним тривала хвилин десять. Він запропонував потерпілому відійти за інший магазин, оскільки на їхню сварку зібралися люди. Вони відійшли за магазин «Хачапурі», де продовжили спілкування, але спільної мови не знайшли. Потерплий ОСОБА_4 принизив його гідність, а потім він не пам`ятає, хто з них першим наніс удар. Між ним відбулася бійка в ході якої вони впали на землю. При цьому він сидів зверху на потерпілому та наніс йому декілька ударів кулаком в область обличчя, голови, але куди саме потрапляли удари не пам`ятає. Потім його стягнули з потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , припинивши таким чином конфліктну ситуацію. Він відразу ж пішов додому, а тому про те, що було далі з потерпілим йому не відомо. Удари він наносив обома руками. Вину визнає частково, оскільки тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні в ході взаємної бійки.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується доказами дослідженими в ході судового розгляду, які є належними, допустимими і узгоджуються між собою, підтверджуючи обвинувачення в повному обсязі.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 16.02.2020 року він відпочивав разом з друзями в магазині «Едем» в с. Великі Сорочинці Миргородського району. Побачив, що його знайома, ОСОБА_13 , спілкується з кимсь по телефону але було видно, що спілкуватися з тією особою, вона не бажає. Від Насті він дізнався, що дійсно вона не бажає спілкуватися з тією особою, з якою говорить. На його пропозицію Настя дала йому слухвавку і він повідомив абоненту, що дівчина не бажає з ним спілкуватися. У відповідь, обвинувачений сказав, що з ним спілкуватися не бажає, а його знайде для розмови. Він не висловив з цього приводу заперечень і повідомив обвинуваченому, що він буде поряд з магазином «Пролісок» та відразу пішов до магазину «Пролісок», де зустрів свого друга ОСОБА_12 з яким спілкувався. До нього підійшов ОСОБА_7 та запитав для чого він забрав у Насті телефон. На що він йому повідомив, що дівчина йому сама дала телефон, та що спілкуватися з ним вона не бажає. Між ними виник словесний конфлікт. При цьому нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 він не висловлювався. Оскільки почали збиратися люди, вони зайшли за магазин «Хачапурі», де між ними продовжився конфлікт, з ході якого ОСОБА_7 наніс йому один удар рукою в обличчя. А коли він впав, ОСОБА_7 сів йому зверху на живіт і почав його бити. Обвинувачений бив його кулаками рук, нанісши 7-12 ударів та заподіявши тілесних ушкоджень зазначених в висновку експертизи. Він захищався руками. Потім обвинуваченого з нього стягли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Внаслідок заподіяних йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, він десять днів перебував на стаціонарному лікуванні в Миргородській ЦРЛ, а потім лікувався амбулаторно з 27.02.2020 року по 06.05.2020 року, на що витратив значні кошти. На той період часу він не працював. Він навчається на державному замовленні. Зазначає, що протиправними діями ОСОБА_7 йому було заподіяно значної моральної шкоди, яка проявилася з душевних стражданнях, фізичному болі, яких він відчував в зв`язку з отриманою травмою. Просить суд задовольнити поданий ним цивільний позов та стягнути з ОСОБА_7 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 25943,77 грн. та в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 70000 грн.;

Заявою потерпілого від 17.02.2020 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який заподіяв йому тілесні ушкодження, що являється обов`язковою умовою для реєстрації кримінального провадження в ЄРДР та проведення досудового розслідування, так як дане кримінальне правопорушення являється приватним обвинуваченням.

Свідченнями свідка ОСОБА_14 який підтвердив факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим 16.02.2020 року поряд з магазином «Пролісок» в с. Великі Сорочинці Миргородського району потерпілому ОСОБА_15 .

Протоколами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного, ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , в ході яких вони підтвердили свої свідчення з приводу кількості ударів нанесених обвинуваченим потерпілому 16 лютого 2021 року.

Висновками судово-медичної експертиз, відповідно до яких встановлено ступінь тяжкості тілесні ушкодження, виявлених у потерпілого та перевірено свідчення потерпілого, обвинуваченого та свідків.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку доведеною повністю. Його умисні протиправні дії, які виразились у заподіянні умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, містять всі ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд в порядку ст. 66 КК України визнає каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, періодично працює в Республіці Польща. Також судом враховується досудова доповідь Миргородського міськрайонного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, яка показала середній рівень вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення, небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику. Існує можливість виправлення порушника без ізоляції від суспільства.

Тому суд приходить до переконання, що застосування відносно обвинуваченого покарання у виді громадських робіт, в найбільшій мірі являтиметься достатнім заходом впливу для виправлення особи та пересторогою для інших, які вважають за можливе вирішувати конфліктні ситуації із застосуванням насильства.

Цивільний позов прокурора Миргородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Миргородської райдержадміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину підлягає до задоволення у повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Суд вважає доведеними позовні вимоги потерпілого щодо заподіяної моральної шкоди, у зв`язку з втратами, які зазнало його здоров`я, страждань, які зазнав потерпілий під час публічного його приниження в громадському місці та тривалим періодом реабілітації. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, судом враховується характер тілесних ушкоджень отриманих потерпілим та період його лікування. Одночасно з цим при вирішенні частини заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що розмір морального відшкодування має становити 25000 гривень.

До повного задоволення підлягають позовні вимоги ОСОБА_4 в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, в сумі 11774 грн 77 коп. оскільки позивачем надано на підтвердження понесених ним витрат на лікування відповідні чеки, в тому числі чеки підтверджуючі його витрати на постійні переїзди з місця проживання до місця лікування. Дані витрати також відносяться до збитків у відповідності до положень статті 22 ЦК України.

Незважаючи на те, що потерпілий на момент спричинення йому тілесних ушкоджень та періоду лікування не працював, а являвся студентом, він має право на відшкодування заробітку, від особи яка завдала шкоду його здоров`ю, яка відповідно до положень ст. 1195 ЦК України обраховується з розміру мінімальної заробітної плати .

Керуючись ст.ст. 323; 324 КПК України, суд ,-
ухвалив :

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначає йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Цивільний позов прокурора Миргородської окружної прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління Миргородської райдержадміністрації 4424,20 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального проступку ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням 25943,77 грн. ( двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок три гривні сімдесят сім копійок) та в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 25000 (двадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів , шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1