Справа №295/7014/21
УХВАЛА
Іменем України

08.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2019 року у справі №295/7230/19 задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження заборонено Житомирській міській раді (відділу обліку та розподілу житла) здійснювати дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування житловими приміщеннями, а саме 6 (шістьма) квартирами, щодо наступних осіб: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_11 ( АДРЕСА_6 ); заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т.ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування згаданими вище громадянами об`єктами вищезгаданого нерухомого майна. На думку представника заявника, арешт майна із забороною повинні бути скасовані, а подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження суперечить інтересам ОСОБА_5 як добросовісного власника майна. Адвокат вказує у клопотанні, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради за №373 від 17.04.2019 року про затвердження спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» щодо розподілу житла ОСОБА_5 було передано у власність квартиру АДРЕСА_7 , а також на підставі даного рішення видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22.05.2019 року. При цьому під час прийняття рішення №373 від 17.04.2019 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради були враховані судові рішення по справах за позовами працівників (пенсіонерів) ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», тобто осіб, за заявою яких було відкрито кримінальне провадження. На сьогодні існування даного арешту у вигляді заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т.ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_7 є не актуальним та безпідставним, оскільки власність ним набута у законний спосіб і відповідно коштом його майна не можуть бути компенсовані можливі збитки або конфіскація. За словами представника, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не має жодного процесуального статусу, відносно його майна не відбуваються жодні слідчі дії, а тому арешт у вигляді заборони вчиняти дії відносно майна порушують його права як добросовісного власника, оскільки він не може здійснити реєстрацію у відповідних державних реєстрах своєї власності.

З огляду на викладене у клопотанні, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2019 року у справі № 295/7230/19.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Суду пояснив, що кримінальне провадження було відкрито ще в 2017 році за заявою осіб, які були позбавлені права на отримання житла. Жодних дій з арештованими квартирами вчинено не було, вони не визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. При цьому провадження стосувалось 13 квартир, однак арешт накладено лише на 6 з них. Людям видавались свідоцтва про право власності на житло, але з огляду на арешт вони не можуть зареєструвати своє право. На думку представника заявника, потреба у застосуванні арешту відпала, а тому наявні підстави для скасування арешту майна.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що кримінальне провадження здійснюється за заявою 6 осіб, в яких виник сумнів щодо порядку розподілу квартир, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, а тому в разі скасування арешту буде зареєстровано право власності і настануть незворотні наслідки. Скасування арешту, на думку прокурора, на даний час є передчасним, оскільки планується переписати ряд осіб, оцінити дії житлово-побутової комісії на їх відповідність закону та чи не діяли вони в інтересах трьох осіб. За словами прокурора, підозру у кримінальному провадженні нікому не вручено.

Заслухавши пояснення представника заявника та прокурора, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши окремі матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області за процесуального керівництва Житомирської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 22.09.2017 року за ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках указаного провадження слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 від 13.05.2019 у справі №295/7230/19 постановлено ухвалу, якою на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження заборонено Житомирській міській раді (відділу обліку та розподілу житла) здійснювати дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування житловими приміщеннями, а саме 6 (шістьма) квартирами, щодо наступних осіб: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_11 ( АДРЕСА_6 ); заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т.ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування наступними громадянами об`єктами нерухомого майна: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_11 ( АДРЕСА_6 ).

Слідчим суддею встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №373 від 17.04.2019 року затверджено частково спільне рішення адміністрації та житлово-побутової комісії ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» від 29.11.2016 року (протокол №5) зі змінами і доповненнями, викладеними у рішеннях від 30.05.2017 року (протокол №7) та від 06.07.2017 року (протокол №9), а саме: пункти 17, 18, 40, 46 в частині надання житла, зокрема ОСОБА_5 , та надано житлову площу громадянам, які перебувають на квартирному обліку у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» у списку загальної черги та у списку першочергового отримання житла, в тому числі ОСОБА_5 надано квартиру АДРЕСА_7 згідно з додатком до рішення.

22.05.2019 року Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради ОСОБА_5 видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_7 .

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для накладення арешту на майно слідчим суддею зазначено те, що вказане вище нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином та обставина, що квартира, на яку накладено арешт, не здобута кримінально-протиправним шляхом, немає жодного доказу незаконності її надання у власність ОСОБА_5 не може бути підставою для скасування арешту на таке майно. На переконання слідчого судді, обставини надання житлової площі окремим громадянам і підлягають встановленню стороною обвинувачення в рамках кримінального провадження.

До свідчень представника заявника про те, що майно, на яке слідчий наклав арешт, взагалі не є власністю виконавчого комітету Житомирської міської ради або/чи державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8», вище зазначені інституції не розпоряджаються даним майном та ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні слідчий суддя відноситься критично, так як безпосередньо зміст статтей 98, 170 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої особи (не обов`язково власника, підозрюваного) лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 здійснюється за фактом внесення окремими службовими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей щодо розподілу та виділення квартир, чим позбавлено права на отримання житла ряд громадян, слідчий суддя не погоджується із твердженням представника заявника про відсутність на сьогодні сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що нерухоме майно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Також слід зауважити, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею було встановлено, що в рамках кримінального провадження у 2021 році проводились ряд слідчих (процесуальних) дій, зокрема такі як допити свідків, витребування інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Окремо слідчим суддею звернуто увагу на наявність у матеріалах кримінального провадження №0000157 письмових вказівок прокурора від 12.05.2021, адресованих слідчому та які є обов`язковими для виконання останнім.

Критично оцінивши позиції учасників провадження, долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в ході розгляду клопотання встановлено не було, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав на даній стадії досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2019 року.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження, завдання та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1