ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/234/21 Справа № 712/4816/21 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.ст.28,345-1КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваний захисник підозрюваного потерпілий ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2021 року.

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою про скасування письмового повідомлення про підозру від 26.02.2021 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України, складеного слідчим слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021 року відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що слідчий суддя позбавлений повноважень вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій підозрюваної особи або формулювання фабули підозри. Судом не встановлено під час розгляду скарги порушень допущених під час складання та вручення повідомлення про підозру. За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 26.02.2021 року у кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021 року, слід відмовити, оскільки скаржником не надано достатніх доказів порушення слідчим норм процесуального закону при складенні і врученні повідомлення про підозру.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.05.2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 26.02.2021 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021 року; зобов`язати слідчого, який проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси під час розгляду скарги на повідомлення про підозру та винесення оскаржуваної ухвали не надано належної об`єктивної оцінки діям потерпілого, їх відповідності та належності саме до професійної діяльності журналіста, специфіка якої встановлена ст. 345-1 КК України.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.02.2021 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку «Messenger» до соціальної мережі «Facebook» відбулась особисте листування, в ході якого ОСОБА_8 , застосовуючи нецензурну лайку, нехтуючи правом ОСОБА_6 на повагу до його гідності, гарантоване Конституцією України, звертався до останнього в образливій формі.

З огляду на викладене вищевказані дії ОСОБА_8 не мають жодного відношення до професійної діяльності журналіста, оскільки не тільки не є поширенням на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації, інформаційні агентства, мережу Інтернет, а й з урахуванням змісту повідомлень останнього, не є систематичною діяльністю, пов`язаною із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації.

Також, зазначає, що матеріали кримінального провадження не мають жодного доказу, що підозрюваний міг мати за мету припинити поширення інформації стосовно себе, опублікованої 02.02.2021 року ОСОБА_8 на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook», через мережу Інтернет, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_6 взагалі бачив чи був обізнаний будь-яким іншим чином щодо публікації потерпілим будь-якої інформації щодо підозрюваного.

Разом з тим, під час розгляду скарги на повідомлення про підозру прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 жодним чином не спростовано відсутності доказів обізнаності підозрюваного щодо наявності публікації відносно нього на особистій сторінці потерпілого у соціальній мережі «Facebook».

Вказує, що саме потерпілий ОСОБА_8 першим за допомогою мобільного додатку «Messenger» до соціальної мережі «Facebook» 02.02.2021 року написав особисте повідомлення ОСОБА_6 при цьому застосовуючи нецензурну лайку, нехтуючи правом та звертаючись до останнього в образливій формі.

Проте, слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси під час розгляду скарги на повідомлення про підозру та винесення оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки вищевказаним обставинам.

Звертає увагу, на те, що з урахуванням передбачених ст. 26 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в України» прав та обов`язків журналіста, визначення професійної діяльності журналіста, засад, встановлених Кодексом етики українського журналіста, вбачається що а ні поширення інформації ОСОБА_8 на своїй особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» через мережу Інтернет, а ні направлення за допомогою мобільного додатку «Messenger» до соціальної мережі «Facebook» повідомлень ОСОБА_6 , не є професійною діяльності журналіста.

Зазначене свідчить про відсутність складу інкримінованого правопорушення, необґрунтованість підозри, та є підставою для її скасування.

Крім того, судом під час перевірки наявності складу інкримінованого кримінального правопорушення в діях підозрюваного неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є також підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Захисник вказує, що повідомлення про підозру, складене стосовно ОСОБА_6 , ґрунтується виключно на припущеннях органу досудового слідства щодо наявності в діяннях ОСОБА_6 ознак складу інкримінованого злочину, а саме умисного заподіяння журналісту легких тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.

Таким чином, з огляду на відсутність складу інкримінованого правопорушення, необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України, з урахуванням того, що оскаржувана ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси в силу приписів, встановлених п.п. 2,4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з метою реалізації конституційних прав ОСОБА_6 та принципу верховенства права в кримінальному провадженні, просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, та прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , думку потерпілого, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, 02 лютого 2021 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000336 про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 345-1 КК України.

26 лютого 2021 року Слідчим слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 345-1 КК України відносно ОСОБА_6 .

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК України. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Відповідно до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Проаналізувавши положення ст.ст. 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру: 1) неналежний суб`єкт складання та вручення повідомлення про підозру; 2) порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру; 3)необґрунтованість підозри.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 26 лютого 2021 року, дане повідомлення відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.
Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_6 зазначені права підозрюваної, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив та підпис підозрюваного.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276, 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000336 від 02.02.2021 року дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_6 підозри, оскільки дане повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів також враховує, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому мотиви апеляційної скарги з приводу необґрунтованості підозри не впливають на висновки суду щодо обставин повідомлення ОСОБА_6 про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обставин проведення досудового слідства.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок слідчого судді місцевого суду з приводу того, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку що доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_6 за повідомленою підозрою є безпідставні, оскільки слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення ОСОБА_6 про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

Щодо вимоги апеляційної скарги захисника про зобов`язання органу досудового розслідування та компетентну посадову особу Черкаської окружної прокуратури вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає наступне.

У постанові від 26 березня 2019 року по справа № 807/1456/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, з огляду на положення частини першої статті 24 КПК України не є необмеженим, а гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.

Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.

Внесення інформації до Реєстру є передбаченим законом фіксуванням комплексу вчинених у кримінальному провадженні процесуальних дій - офіційного пред`явлення особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, а також подальшого руху справи на стадії судового розгляду з метою розрахунку показників, пов`язаних з результатами розслідування і розкриття кримінальних правопорушень.

Відображення в ЄРДР цих відомостей не є констатацією винуватості сторони у вчиненні злочину, не суперечить закріпленим у статті 62 Конституції України і статті 17 КПК України засадам презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, не перешкоджає його професійній діяльності і не обмежує жодних інших прав та інтересів.

Чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище сторони, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстави для скасування ухвали слідчого судді та скасування повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження межах кримінального провадження № 0000336 від 02.02.2021 року відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 276, 277, 278, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000336 від 02.02.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 345-1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3