Єдиний унікальний номер справи № 201/7173/20
Номер провадження № 1-кп/201/442/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18- а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про які внесені 22 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001456 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11 листопада 2003 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

-16 вересня 2004 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, звільненого на підставі постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 9 місяців 20 днів;

-30 жовтня 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-04 лютого 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-07 жовтня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

-30 січня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільненого 20 квітня 2018 року по відбуттю строку покарання;

-14 лютого 2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-08 вересня 2020 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року приведений у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, ОСОБА_5 вважається засудженим до покарання у вигляді 4 років обмеження волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-9», розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8а, побачив на торгівельному стелажі з м`ясними виробами м`ясну продукцію, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв своєю правою рукою з прилавку супермаркету «Варус -9» м`ясну продукцію, що належить ТОВ «Омега», а саме ковбасу салямі Угорська, с/к в/г Фарро вагову, у кількості чотирьох одиниць вагою 0,778 кг, ковбасу гранд р/в в/г Фарро вагову, в кількості двох одиниць вагою 0,372 кг, на загальну суму 318 гривень 60 копійок та поклав у чорну сумку, яку мав при собі.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 із викраденою продукцією пройшов через касову зону супермаркету, не розрахувавшись за вищевказаний товар, тобто виконав усі необхідні дії для доведення свого злочинного умислу до кінця, але на виході з приміщення супермаркету «Варус -9» був зупинений працівниками охорони, у зв`язку з чим, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у закінченому замаху на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 22 липня 2020 року приблизно о 12 годині 30 хвилин він знаходився в супермаркеті «Варус -9» за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8а, де на прилавках з м`ясною продукцією побачив ковбасу, яку вирішив вкрасти. З цією метою, він скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі прилавку чотири палки ковбаси салямі Угорська і дві палки ковбаси Фарро, які поклав у чорну сумку, яку мав при собі. Далі, він пройшов через касову зону, не розрахувавшись за ковбасу, але на виході з супермаркету був зупинений працівниками охорони цього магазину. Після чого, охоронці магазину викликали працівників поліції. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні кількість, ні найменування, ні вартість вкраденого ним майна. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), обвинувачений винний у вчиненні цього злочину, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Поряд із цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі, і корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив аналогічний злочин в період відбування покарання за попереднім вироком суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та наведені вище обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції частини 2 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

При цьому, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2020 року вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року приведений у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, а ОСОБА_5 вважається засудженим до покарання у вигляді 4 років обмеження волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Отже, судом встановлено, що після постановлення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року і до відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частина перша статті 72 КК України передбачає, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року, але до відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- ДВД диск з відеозаписом від 22 липня 2020 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0001456 - зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження;

- ковбасу у кількості шести одиниць, яка передана на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Омега» залишити ТОВ «Омега», як законному володільцю;

- акт крадіжки від 22 липня 2020 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0001456 - зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- ДВД диск з відеозаписом від 22 липня 2020 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0001456 - зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження;

- ковбасу у кількості шести одиниць, яка передана на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Омега» залишити ТОВ «Омега», як законному володільцю;

- акт крадіжки від 22 липня 2020 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0001456 - зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1