ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5016/19 Номер провадження 11-кп/814/597/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 115 КК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8

та потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, № 0001414, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працюючий, одружений, не інвалід, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання органами поліції, тобто із 05.11.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави кошти в сумі 1 884, 12 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.11.2019 року.
Вирішено питання речових доказів.
За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, будучи агресивно налаштованим після сварки з дружиною потерпілою ОСОБА_9 , близько 21 години 04.11.2019 року прийшов до місця свого проживання - у квартиру АДРЕСА_2 , де в останнього виник раптовий умисел на умисне вбивство свого малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час сам перебував за вказаною адресою, та своїм плачем дратував обвинуваченого.

Дружина обвинуваченого ОСОБА_9 та їхній старший син ОСОБА_11 в цей час за вказаною адресою були відсутні. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство малолітньої дитини - ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_7 завдав потерпілому - своєму малолітньому шестимісячному синові ОСОБА_10 кулаками рук не менше 9 ударів в ділянку голови, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми в області лівої щоки з розповсюдженням на ліву скроневу і виличну ділянку; синець в області перенісся з розповсюдженням на верхню та нижню повіки лівого ока у внутрішнього кута ока з краплинними крововиливами на фоні синця на верхній повіці ока; синець на верхній повіці правого ока у внутрішнього кута ока з чітко вираженою синьою лінію в центрі синця орієнтована на 2 і 8 годин умовного циферблату та краплинними крововиливами на поверхні навколо лінії; краплинні крововиливи на верхній повіці правого ока у зовнішнього кута; синець в області правої щоки; синець з садном в області підборіддя по середині; синець у правій завушній ділянці, по нижньому краю якого є дві поруч розташовані подряпини; синець в лівій тім?яно-скроневій ділянці голови; синець в лівій тім?яно-потиличній ділянці голови; синець в правій тім?яно-скроневій ділянці голови; кровопідтічність м?яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні: в лівій скроневій ділянці, в правій тім?яно-скроневій ділянці, в правій завушній ділянці, в лівій тім?яно-скроневій ділянці, в лівій тім?яно-потиличній ділянці; крововилив над твердою мозковою оболонкою в правій тім?яно-скроневій ділянці до 15 мл рідкої крові та неоформлених темно-червоних рихлих згортків; крововилив під тверду мозкову оболонку у вигляді рідкої крові та неоформлених темно-червоних рихлих згортків не фіксовані до оболонки, зліва і справа покриває ліву і праву півкулю головного мозку до лобної долі з розповсюдженням на середню і задню черепно-мозкові ямки, загальним об?ємом до 40 мл; крововиливи під м?яку мозкову оболонку: в лівій тім?яно-скроневій долі з крапковими крововиливами у речовину головного мозку, в лівій потиличній долі, в лівій скроневій долі, в правій тім?яно-скроневій долі з краплинними крововиливами в речовину мозку, в правій скроневій долі по базальній поверхні; в лівій скроневій долі по базальній поверхні, дугоподібний перелом лівої тім?яної кістки дугою відкритий вправо і до переду; кільцеподібно-овальна зона вдавлених фрагментарно-уламкових переломів тім?яної і скроневої кістки справа з центром нижче правого зовнішнього тім?яного бугра з переходом ліній переломів на основу черепа; кільцеподібно-овальна зона вдавлених фрагментарно-уламкових переломів потиличної кістки зліва з дугоподібними тріщинами навколо переломів з переходом ліній переломів на основу черепа, які носять характер прижиттєвості. Травмуючим механізмом утворення ушкоджень на голові явилась ударна дія тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такі, про що свідчить їх характер. Ушкодження спричинені з енергією, що перевищує міцність і м?яких тканин голови і кісток черепа, при чому в ділянку голови було спричинено не менш 9 травматичних діянь (місця прикладання травмуючої сили до голови: 4 з них - в область лівої щоки з розповсюдженням на ліву виличну і скроневу ділянку, в ліву тім?яно-скроневу ділянку голови, в ліву тім?яно-потиличну ділянку голови, в праву тім?яно-скроневу ділянку голови. Їх морфологічні ознаки свідчать про те, що вони могли утворитися від ударної дії твердого тупого (тупих) предмету (предметів), як з обмеженою так і з переважаючою контактуючою поверхнею, інші конструктивні особливості яких не відобразилися, 5 з них - в область перенісся з розповсюдженням на верхню та нижню повіки лівого ока, в область верхньої повіки правого ока, в область правої щоки, в область підборіддя по середині, в область правої завушної ділянки. Їх морфологічні ознаки свідчать про те, що вони могли утворитися від ударної дії тупого (тупих) предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, інші конструктивні особливості яких не відобразилися, і відносно до живої особи лише в своїй сукупності (оскільки кожен з контактів міг нести свій еквівалент в розвиток черепно-мозкової травми), від яких малолітній потерпілий помер на місці злочину.

Причиною смерті малолітнього ОСОБА_11 стала закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа, що супроводжувалось крововиливами під оболонки та речовину головного мозку.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій вона ставить питання про скасування вироку суду та ухвалення виправдувального вироку відносно ОСОБА_7 .
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувачений не визнає провини, під час досудового розслідування та судового розгляду не зібрано достатніх доказів які б вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину. Обвинувачення побудовано на показаннях потерпілої, які є непослідовними та частково змінені під час допиту в суді. Апелянт зазначає, що слідством не були розглянуті інші варіанти вчинення злочину іншою особою. Під час затримання ОСОБА_7 на місці вчинення злочину та в приміщенні Лубенського ВП ГУНП по відношенню до обвинуваченого застосовувалися недозволені методи дізнання та насильство.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення потерпілої, яка вважає, що її чоловік не міг вбити їхню дитину, а тому підтримує апеляцію, міркування прокурора, який вважає вирок суду обгрунтованим та законним, а тому заперечуєв проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що 04.11.2019 року о 17:10 год. він повернувся з роботи додому у квартиру АДРЕСА_3 і запропонував своїй дружині ОСОБА_9 піти до магазину відсвяткувати день народження ОСОБА_12 . Дружина відмовилася, через що вони посварилися. Вдома обвинувачений був близько однієї години, потім сам поїхав автомобілем ВАЗ 2106 на святкування до магазину, де були присутні ОСОБА_13 , батько обвинуваченого ОСОБА_14 , два чоловіки на ім`я ОСОБА_15 та жінка на ім`я ОСОБА_16 . Під час святкування обвинувачений випив 2 пляшки вина місткістю по 0,7 л кожна. Святкування пройшло спокійно, без конфліктів. Обвинувачений з ОСОБА_17 пішли від магазину останніми. Обвинувачений сів в автомобіль та протягом 15 хвилин, доки не прийшла потерпіла, намагався його завести. В цей період він ні до кого не дзвонив та не просив допомоги. Коли прийшла потерпіла, він близько 20 хв. лаявся з нею через свій стан алкогольного сп`яніння. Обвинувачений ОСОБА_7 показав колегії суддів, що наркотики він не вживав ні раніше, ні в той вечір. Дружина вмовляла його йти додому, але він не хотів, допоки вона не сказала, що син сам знаходиться вдома і віддала йому ключі від квартири. Обвинувачений відразу пішов додому, а його дружина залишилася біля магазину щоб перегнати автомобіль додому. Обвинувачений їй сказав, що цього робити не потрібно, так як автомобіль вона не зможе завести, але дружина наполягла, мотивуючи це тим, що йому завтра потрібно їхати на роботу. Скільки часу йшов додому обвинувачений не пам`ятає, але вказав, що нікуди по дорозі не заходив, нікого не зустрічав та не падав. В тверезому стані цей шлях займав у нього 5-6 хв. Коли прийшов до квартири, то виявив, що двері не були закриті на замок. Зайшовши до квартири, він роздягнувся: зняв шапку, куртку та кросівки і побачив, що світло на кухні увімкнено, в квартирі була тиша, тільки в залі був увімкнений телевізор. Обвинувачений ОСОБА_7 показав колегії суддів, що він сина не бачив, так як в квартирі було тихо, тому він подумав, що син спить. Одразу через 1-2 хв., не вмикаючи світла він ліг спати у залі, його розбудила дружина і повідомила про смерть сина. Обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що він був у шоці, не розуміючи слів потерпілої, вийшов на кухню і побачив мертвого сина.

Вказані обставини обвинувачений підтвердив і під час апеляційного розгляду.

Так, судом першої інстанції в судове засідання викликалась потерпіла ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком, а малолітній ОСОБА_10 є їхнім сином, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.11.2019 року близько 17:00 год. чоловік скинув їй безкоштовну СМС, щоб вона йому передзвонила, так як зранку він взяв її телефон і на ньому не було коштів щоб подзвонити. В розмові ОСОБА_7 сказав їй, щоб вона збиралася іти з ним святкувати день народження його товариша, а через 10 хв. він прийшов додому та до 18:00 год. вмовляв її піти з ним святкувати день народження. Потерпіла не хотіла йти на святкування, так як у неї болів зуб, а тому вони посварилися, після чого ОСОБА_7 взяв автомобіль та поїхав до друзів. Після 19 год. потерпіла пішла по горіхи до господарства свекрів, а син в цей час спав вдома, повернулася вона близько 20:00 год. і коли вона зайшла до квартири, то син ОСОБА_18 прокинувся. В 20:35 год. ОСОБА_9 скинула чоловіку безкоштовну СМС, щоб він їй передзвонив, так як вони з обвинуваченим перед цим знову помінялись телефонами. Обвинувачений передзвонив їй о 20:37 год., але з розмови вона розуміла не всі слова так як він був п`яний і тому вирішила піти, щоб забрати його додому. З квартири вона вийшла близько 20:40 год. на один оберт ключа замкнувши вхідні двері своєї квартири, не перевіривши, чи закрився замок оскільки вона поспішала. Сина ОСОБА_18 , який уже не спав, вона залишила з іграшками в ходунцях в залі перед конвектором де працював телевізор та було ввімкнено світло, світло горіло також і в коридорі. О 20:45 год. потерпіла прийшла до обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у автомобілі перед магазином і вона просила його іти додому, але він її не слухав і вийшовши з автомобіля, упав неподалік автомобіля, так як був дуже п`яний, потерпіла допомогла йому підвестись. Весь цей час потерпіла сварилась з обвинуваченим ОСОБА_7 . В 20:58 год. потерпіла телефонувала до своєї знайомої, щоб їй допомогли відігнати автомобіль додому, а о 21:03 год. вона дозвонилась до друга чоловіка - ОСОБА_19 , який погодився допомогти їй відігнати автомобіль додому. Обвинувачений ОСОБА_7 о 20:58 год. пішов додому. Потерпіла відділа йому ключі від квартири, а в нього забрала ключі від автомобіля. В 21:06 год. потерпіла подзвонила до ОСОБА_19 2-й раз і останній повідомив, що вже доходить до неї. ОСОБА_19 не зміг завести автомобіль, тому вони неодноразово намагалися завести автомобіль з буксиру, штовхаючи автомобіль протягом 10-15 хв. в напрямку дому. О 21:20 год. потерпіла прийшла до своєї квартири, де вхідні двері були не зачинені на замок, світло скрізь було вимкнуте, обвинувачений ОСОБА_7 спав в залі, де працював телевізор. Дитини в ходунцях не було. Потерпіла знайшла сина ОСОБА_18 в залі в колясці і присвітивши телефоном, щоб побачити чи він спить вона виявила, що він увесь був синій і не дихав, був в`ялий. Потерпіла схопила сина на руки і з криками вибігла з квартири, в цей час їй на зустріч знадвору прибіг ОСОБА_19 . В цей час потерпіла, перебуваючи в шоковому стані сказала ОСОБА_19 , що напевно ОСОБА_7 вдарив сина. Потерпіла подзвонила до медпрацівника ОСОБА_20 і понесла сина йому на зустріч. Зустрівши ОСОБА_20 о 21:25 год. -21:26 год. вони повернулися в квартиру ОСОБА_21 , де на кухні ОСОБА_20 констатував смерть ОСОБА_10 та наявність трупних плям.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції згідно з положеннями ст. 337 КПК України всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені в судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, у зв`язку з чим дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

У сукупності з іншими зібраними у справі доказами суд першої інстанції належно оцінив показання ОСОБА_7 щодо невизнання ним своєї вини та визнав їх способом захисту та бажанням уникнути відповідальності за скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції були досліджені, оцінені та спростовані покликання захисника на те, що жодний із зібраних доказів по справі не підтверджують факт вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.

Так, зокрема, судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_22 ,який показав колегії суддів, що є сусідом сімґї ОСОБА_21 . В день, коли сталася подія, близько 19 год. він курив у під`їзді і чув плач дитини ОСОБА_21 . В 21:22 год. до нього телефонувала дружина, а за 10-15 хвилин до цього він курив у під`їзді у себе на 2 поверсі будинку і чув як обвинувачений ОСОБА_21 повільно зайшов у під`їзд бурмочачи щось під носа та дьорнув за ручку вхідних дверей своєї квартири. Свілок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_7 по голосу та подумав, що він п`яний. Коли ОСОБА_23 зайшов у свою квартиру, то він чув плач дитини. Свідок показав, що обвинувачений постійно доглядав за дітьми. Свілок ОСОБА_22 показав колегії суддів, що у його дружини був конфлікт з потерпілою, коли в ОСОБА_21 була лише одна дитина, яка постійно кричала, вдома нікого не було і тому вона викликала службу у справах дітей. Свідок показав колегії суддів, що зі слів сусідів йому відомо проте, що обвинувачений курить канабіс.

Судом першої інстанції допитаний експерт ОСОБА_24 , який показав колегії суддів, що є судовим експертом та підтвердив, що був присутнім при проведеннеі обшуку в квартирі ОСОБА_21 , пошук речових доказів здійснювали криміналісти, а він описував труп потерпілого. Також експерт підтвердив, що ним було проведено судово-медичні експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 , померлого ОСОБА_10 і потерпілої ОСОБА_9 , за наслідками яких він дав висновки № 192 від 05.11.2019 року, № 268 від 05.11.2019 року 05.12.2019 року та № 193 від 06.11.2019 року.

По висновку № 268 від 05.11.2019 року 05.12.2019 року експерт ОСОБА_24 пояснив, що всі тілесні ушкодження потерпілого отримані від ударів тупого предмету або при ударі об такий. На обличі потерпілого було нашарування засохлої крові в ділянці носових ходів та верхні губі, що свідчить про кровотечу незначної інтенсивності найвірогідніше з носових ходів, що виключає можливість потрапляння крові на руку особи, яка наносила удари. Також було нашарування речовини бурого кольору схожої на кров на рукаві зеленої кофти, в яку був одягнутий потерпілий. Смерть потерпілого настала в періоду часу з 21:10 год. по 22:10 год. Після сукупності нанесених тілесних ушкоджень потерпілий міг прожити хвилини, але міг рухатись та кричати, доки не втратив свідомість, що завжди супроводжує таку тяжку черепно-мозкову травму. Рвотний рефлекс міг бути у потерпілого і при нанесенні тілесних ушкоджень, і після втрати свідомості.

В різні ділянки голови потерпілого було спричинено не менш 9 травматичних діянь, що вказує на зміну положення тіла потерпілого по відношенню до травмуючих предметів. Всі травматичні діяння завдані дією тупого (тупих) предмету (предметів) з обмеженою або необмеженою контактуючою поверхнею, оскільки потерпілий був малолітнім. Жодне тілесне ушкодження не утворилося від падіння.

По висновку № 192 від 05.11.2019 року експерт ОСОБА_24 пояснив, що у обвинуваченого виявлено садно по тильній поверхні головки проксимальної фаланги 3 пальця правої кисті, яке утворилося в строк більше 12 годин і не більше 24 годин до обстеження і могло утворитися 04.11.2019 року. Обвинувачений добровільно повністю роздягся і було проведено обстеження всього його тіла.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в тому числі підтверджується - висновком судово-медичного експерта № 192 від 05.11.2019 року, згідно якого за наслідками проведення судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_7 зафіксовано тілесні ушкодження у вигляді:

- садно (червоне, підсохле) по тильній поверхні головки проксимальної фаланги 3 пальця правої кисті, яке утворилося від дії тупого предмету або при ударі об такий, в строк більше 12 годин і не більше 24 годин до обстеження і могло утворитися 04.11.2019 року

- садно по тильній поверхні основи середньої фаланги 4 пальця правої кисті, садно по тильній поверхні основи середньої фаланги 5 пальця правої кисті, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такий, в строк 7-10 діб до обстеження.

Всі тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Тілесних ушкоджень від падіння на площину, як з прискоренням так і без нього не виявлено (т.2 а.с. 56-57).

Щодо тверджень в апеляційній скарзі захисника щодо можливого вчинення злочину іншою особою та неможливості обвинуваченого за такий короткий проміжок часу нанесення потерпілому зазначених в експертизі тілесних ушкоджень, колегія суддів зазначає насупне.

Як встановлено в судових засіданнях суду першої інстанції, обвинувачений прийшов додому близько 21 години, коли вдома крім малолітнього сина ОСОБА_18 не було нікого. Ця обставина не заперечується і самим обвинуваченим, який вказав, що по дорозі, в під`їзді та в квартирі куди він зайшов нікого не бачив.

Згідно висновку судомо-медичної експертизи № 268 від 05.11.2019 року 05.12.2019 року та фото таблиці до нього за наслідками проведення судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_10 могла настати 04.11.2019 року в період часу з 21:10 год до 22 год. 10 хв., тобто в той період часу, коли обвинувачений був вдома.

Свідок ОСОБА_22 вказав, що коли обвинувачений прийшов додому, то дитина плакала. Це вказує на ту обставину, що на момент повернення обвинуваченого ОСОБА_7 додому малолітній ОСОБА_18 був живий.

Потерпіла ОСОБА_9 додому повернулася невдовзі після обвинуваченого, на той момент малолітній ОСОБА_18 був мертвий, при цьому колегія суддів враховує, що на тілі останнього не були виражені трупні плями та трупне задубіння, це підтвердив і свідок ОСОБА_25 , який встановив смерть малолітнього по медичним, а не трупним критеріям, що вказує на ту обставину, що смерть малолітнього ОСОБА_18 настала в короткий проміжок часу перед приходом потерпілої додому.

Крім того, згідно висновку експерта № 192 від 05.11.2019 року за наслідками проведення судово-медичної експертизи, на тілі ОСОБА_7 зафіксовано тілесне ушкодження у вигляді червоного, підсохлого (тобто була кровотеча) садна по тильній поверхні головки проксимальної фаланги 3 пальця правої кисті, яке утворилося від дії тупого предмету або при ударі об такий, в строк більше 12 годин і не більше 24 годин до обстеження і могло утворитися 04.11.2019 року, тобто в той час коли настала смерть малолітнього ОСОБА_10 внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 193 від 06.11.2019 року за наслідками проведення судово-медичної експертизи на потерпілій ОСОБА_9 відсутні тілесні ушкодження, що виключає можливість нанесення нею тілесних ушкоджень вбитому.

На вилученому в ході обшуку рушнику зеленого кольору виявлено кров ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що підтверджує те, що при нанесенні тілесних ушкоджень сину обвинувачений розідрав палець, тому даним рушником він витер свій палець, а потім і обличчя вбитого сина, так як з носа останнього пішла кров.

В судовому засіданні першої інстанції обвинувачений так і не зміг пояснити де він пошкодив свій палець і як його кров потрапила на вищевказане полотенце разом з кров`ю малолітнього.

Крім того, на куртці обвинуваченого ОСОБА_7 та зразках піднігтьового змісту лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 виявлено сліди крові, які можуть походити від змішування крові ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що однозначно свідчить про контактування обвинуваченого із потерпілим.

Окрім того, судом першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту про невідповідність висновків органу досудового розслідування обставинам вчинення кримінального правопорушення, а також версія про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 могла нанести інша особа.

Суд розцінив вказані доводи як спосіб захисту обвинуваченого, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки стороною захисту відповідно до положень ст.ст. 22, 26 КПК України не надано суду жодних доказів, клопотань, скарг на підтвердження своєї позиції.

В судовому засіданні, суду першої інстанції не встановлені обставини, які свідчать, що вбивство малолітнього ОСОБА_10 могла вчинити якась інша особа ніж обвинувачений ОСОБА_7 .

За встановлених під час розгляду справи в суді першої інстанції обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні вбивства шестимісячного ОСОБА_10 за встановлених судом обставин, доведена повністю та кваліфікував дії останнього за п.2 ч. 2, ст.115 КК України - як умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

При цьому, на переконання колегії суддів, є необгрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , щодо відсутності будь-яких доказів у кримінальному провадженні на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні вбиства шестимісячного ОСОБА_10 за встановлених судом обставин.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що обвинувачення йому висунуто незаконно, він не має відношення до вбивства, немає жодних свідків чи доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні вбивства потерпілого, а досудове розслідування та його арешт ґрунтувалися на показах потерпілої, які є непослідовними та частково змінені, спростовуються наявними у справі та дослідженими судом доказами, які викладені у вироку та які у своїй сукупності та взаємозв`язку спростовують вказані доводи обвинуваченого та його захисника.

Також, на думку колегії суддів, є непереконливими посилання захисника про те, що кожний інший наявний у справі доказ, досліджений під час розгляду справи в суді першої інстанції, не підтверджує винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину , оскільки наявні у справі інші докази є належними, достовірними, достатніми та допустимими, і у своїй сукупності у повному обсязі доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Також, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання адвоката на застосування до обвинуваченого недозволених методів дізнання, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції, для перевірки посилань ОСОБА_7 про застосування до нього незаконних методів дізнання та слідства, колегією суддів на виконання вимог п.2 ч.6 ст.206 КПК України надіслано до Територіального управління ДБР у м. Полтаві копію звукозапису судового засідання, виконаного технічним засобом фіксування кримінального провадження Хорольського районного суду Полтавської області, для вирішення питання про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку відповідного розслідування з підстав заяви обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування щодо нього недозволених методів дізнання в приміщенні Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області.

На протязі розгляду справи в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не повідомляв про застосування щодо нього незаконних методів дізнання та слідства, повідомив про це колегію суддів суду першої інстанції в кінці судового слідства.

Згідно висновку експерта № 192 від 05.11.2019 року за наслідками проведення судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_7 не зафіксовано тілесних ушкоджень від побиття. Допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_24 показав, що під час проведення експертизи обвинувачений добровільно повністю роздягся і було проведено обстеження всього його тіла.

Колегією суддів першої інстанції, також враховано, що при складанні протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.11.2019 року, протоколу про проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 та відеозаписом до нього від 17.12.2019 року ОСОБА_7 не заявляв ні слідчому, ні понятим про застосування до нього незаконних методів дізнання та досудового слідства, як і не зазначив цього в самих протоколах.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені у судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, які взаємодоповнюються між собою, узгоджуються та підтверджуються у сукупності, та яким дана належна оцінка у вироку, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч. 2 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, та правильно кваліфікував дії обвинуваченого, за п.2 ч.2 ст.115 КК України - як умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3-х місяців з моменту проголошення, а засудженому у той же строк з моменту отримання копії судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_26 .