Провадження № 1-кп/643/556/21
Справа № 643/7160/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001490 від 18.03.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 21.11.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 06.02.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 102, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 17.03.2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.03.2021року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи повторно, з корисливих мотивів, в період часу з 16.03.2020 року по 17.03.2020 року у нічний час, точну годину в ході судового розслідування не встановлено, знаходячись на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 побачив автомобіль ВАЗ-21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить раніше йому незнайомому ОСОБА_5 , у якому зберігалось майно останнього, з якого вирішив викрасти наявні в автомобілі речі. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, за допомогою заздалегідь заготованого ним для вчинення даного кримінального правопорушення, невстановленого під час судового розгляду предмету, який він взяв з собою з квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи дозволу власника автомобіля, відчинив двері автомобіля, тим самим незаконно проник до салону автомобіля, де зберігались речі та майно ОСОБА_5 , звідки таємно викрав, демонтувавши власноруч, з дверей автомобіля 2 автомобільні колонки ТМ «Pioneer» TS-6942, належні ОСОБА_5 , вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 140 від 14.04.2020 - 513,00 грн., після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, відчинив капот автомобіля, та з підкапотного простору таємно викрав, демонтувавши власноруч, акумуляторну батарею ТМ «Bosch» 6СТ-60, належну ОСОБА_5 , вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 140 від 14.04.2020 - 1790,00 грн., надалі ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, вважаючи, що у багажнику вказаного автомобіля також зберігаються цінні речі та предмети, відчинив власноруч багажник автомобіля, з якого таємно викрав домкрат стійко-винтовий ВАЗ, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 140 від 14.04.2020 - 300,00 грн., автомобільну шину ТМ «PlanetDCAmtel» 175/70/13 82Н, з металевим штампованим диском, R13, яка знаходилась в багажнику автомобіля, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 140 від 14.04.2020 - 738,00 грн, які зберігались у вказаному відділенні, належні ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 140 від 14.04.2020 року на загальну суму - 3341 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Зазначив, що вчинив злочин із-за тяжкого матеріального становища. Щиро розкаявся у скоєнні злочину. Просив суд не карати його суворо.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.
У відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, який раніше судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, та приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення. Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який ним вчинено до постановлення вироку Московського районного суду м.Харкова від 11.03.2021року, то остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, застосований ухвалою слідчого судді від 23.04.2020 строком на 2 місяці не продовжувався, а тому припинив свою дію і вважається скасованим.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 16.04.2021року, ОСОБА_4 на підставі ст.537 КК України тимчасово залишено в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки 9 /дев`ять/ місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 11.03.2021року більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки 9 /дев`ять/ місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.01.2021року, як зазначено вироком Московського районного суду м.Харкова від 11.03.2021року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 14.01.2021року.

Речові докази: - автомобільну шину ТМ «PlanetDCAmtel» 175/70/13 82Н, з металевим штампованим диском, R13 передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього;
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , картку платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1