ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/2673/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/414/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: примусові заходи медичного характеру
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000304 за апеляційною скаргою прокурора Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_9 зі змінами на ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 09.02.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Подівка Каховського району Херсонської області, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, інваліда ІІ групи, раніше судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: гаражний кооператив «Дніпро» вул. Пушкіна,220 м. Каховка Херсонської області примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що згідно зі висновком судово-психіатричного експерта №349 від 06.08.2019 року ОСОБА_7 страждає на розумову відсталість. У період часу, що цікавить слідство, ОСОБА_7 за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_7 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання прокурора, пославшись на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2020 року, якою припинено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом щодо ОСОБА_7 , оскільки вказана ухвала постановлена в іншому кримінальному провадженні та відповідній примусовий захід медичного характеру був застосований до ОСОБА_7 за вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, у вказаній ухвалі констатовано, що ОСОБА_7 пройшла лікування, проте не вилікувалась, а отже факт того, що остання не могла за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними під час вчинення злочину, не спростовані.

У внесених до апеляційної скарги змінах прокурор у провадженні, підтримуючи раніше заявлені вимоги про необхідність скасування ухвали в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК, просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції, але в іншому складі суду.

В обґрунтування змінених вимог вказує на істотне порушення судом вимог ст. 370, 371 КПК, оскільки проголошений судом текст ухвали, суттєво відрізняється від тексту ухвали, який міститься в матеріалах кримінального провадження, що є підставою для скасування судового рішення і призначення нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги зі змінами та просила її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_8 не погодився із доводами апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу суду без змін..

ОСОБА_7 підтримала позицію захисника.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення апеляційного розгляду не подавала, про час та місце судового розгляду повідомлена завчасно та належним чином.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

За змістом ст.2 КПК України завдання кримінального провадження полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд, встановлений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом першої інстанції не дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.

За частиною 3 ст. 371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала поставляється в нараді кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

При цьому текст судового рішення, проголошеного головуючим іменем України, має відповідати тексту, підписаному суддями того складу суду, який його ухвалив, та долученому до матеріалів кримінального провадження.

Проголошенням судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження після виходу з нарадчої кімнати, роз`яснення його змісту суд реалізовує складову конституційного положення, що визначене як основна засада судочинства гласність судового процесу.

Гласність судового розгляду є важливою умовою неупередженого, об`єктивного, повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження й ухвалення справедливого судового рішення та поширюється на всі етапи судового провадження, у тому числі на дослідження доказів, а також оголошення судового рішення.

Однак суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог процесуального закону.

09.02.2021 року суд після виходу з нарадчої кімнати оголосив ухвалу за наслідками розгляду клопотання прокурора щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Однак за результатами прослуховування аудіозапису вказаного судового засідання вбачається, що мотивувальна частина оголошеного тексту ухвали суттєво відрізняється від тексту ухвали, долученого до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до технічного запису судового засідання під час проголошення ухвали суд у довільній формі, вибірково перелічував письмові докази, зібрані у провадженні, зміст яких в ухвалі відтворено у інший спосіб, ніж проголошено прилюдно. В резолютивній частині ухвалі йдеться про вирішення долі речових доказів, разом з цим, при проголошенні ухвали суд не вирішував питання щодо речових доказів.

Згідно з ч. 7 ст. 27 КПК судове рішення, ухвалене у відкритому судовому засіданні, проголошується прилюдно. Якщо ж судовий розгляд відбувається у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском відповідної інформації.

Ці дії суду, а саме наявність розбіжностей у проголошеному прилюдно судовому рішенні та наявному в матеріалах справи , ставлять під сумнів законність і обґрунтованість ухваленого рішення та справедливість процесу в цілому, а тому апеляційний суд визнає допущене місцевим судом порушення істотним.

Встановлені апеляційним судом порушення вимог ст. 370, 371, 372 КПК України у відповідності до положень ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними та слугують підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, оскільки не можуть бути виправлені під час перегляду судового рішення в апеляційному порядку, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі №500/6587/16-к; від 02.12 2020 року у справі № 575/835/16-к та від 03.03. 2021 року у справі № 660/1122/18.

Крім того, зміст ухвали не відповідає вимогам ст. 513 КПК України.

В ухвалі не встановлено, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 , а лише відтворено зміст клопотання прокурора.

В мотивувальній частині ухвали суд перелічив докази, зібрані у провадженні, не давши їм жодної юридичної оцінки та взагалі не надав правової кваліфікації суспільно небезпечному діянню.

Відповідно до вимог ст. 513 КПК України за наслідками розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд має прийняти виключно одне із наступних рішень:

1)постановити ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо він визнає доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання,

2)постановити ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження, якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення,

3)постановити ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру,

4)постановити ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу.

Натомість суд відмовив в задоволенні клопотання прокурора та не прийняв рішення про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, як це передбачено ст. 513 КПК України.

Вказане порушення вимог ст. 513 КПК України є істотним і слугує додатковою підставою для скасування ухвали із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Крім того, при новому судовому розгляді належить ретельно перевірити й доводи прокурора передчасності висновку про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_7 видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру , які заслуговують на увагу.

Суд в ухвалі констатував, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта №349 від 06.08.2019 року, який отриманий в рамках даного провадження ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психологічного закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, цей висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа на час вчинення інкримінованого її суспільно небезпечне діяння та на час проведення експертизи страждала на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру.

Разом з цим, суд зазначив, що згідно із висновкам комісії лікарів-психіатрів КНАП «Херсонській обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 29.04.2020 року який отримано в іншому провадженні, що перебувало на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_7 страждає на розумову відсталість та внаслідок проведеного лікування досягнуто покращення психічного стану. Примусові заходи медичного характеру рекомендовано припинити та замінити їх на лікування на загальних засадах.
На підставі цього висновку та ухвали Херсонського міського суду 14.05.2020 року суд відмовив в задоволенні клопотання прокурора, пославшись на те, що відпала потреба у застосуванні примусового заходу медичного характеру у зв`язку з покращенням стану здоров`я ОСОБА_7 .

Разом з цим, як обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі прокурор, висновок комісії лікарів-психіатрів КНАП «Херсонській обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 29.04.2020 року отриманий в рамах іншого кримінального провадження, а докази, зібрані в іншому кримінальному провадженні, не можуть бути належними та допустимими для доведення фактів та обставин в даному провадженні.

Суд не перевірив та не з`ясовував - чи видужала ОСОБА_7 на момент судового розгляду клопотання прокурора у кримінальному провадженні за фактом вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і чи відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру внаслідок змін у стані її здоров`я в рамках даного кримінального провадження на момент ухвалення рішення.

Тому висновки суду про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_7 видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, без перевірки психічного стану ОСОБА_7 на час ухвалення рішення, є передчасними.

При новому розгляді суду необхідно усунути недоліки, вказані в ухвалі апеляційного суду, належним чином встановити фактичні обставини справи, ретельно перевірити доводи сторони обвинувачення щодо підстав та умов для застосування до ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру, з додержанням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ухвалити законне, обґрунтоване і належним чином вмотивоване рішення.

Таким чином, апеляційна скарга зі змінами підлягає задоволенню .

Керуючись ст. 404, 407, п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора з внесеними змінами задовольнити.

Ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 09.02.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,- скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000304 за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання
Ухвала набрала законної сили 22.04.2021 року ОСОБА_5 .