Справа № 461/189/21
Провадження № 1-кп/461/271/21
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

03.03.2021 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.209 КК України, -

встановив:

в провадження судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000162 від 28.02.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.209 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Клопотання прокурора підтримала представник потерпілого.

Обвинувачений подав до суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з мотивів неконкретного формулювання обвинувачення, незазначення правильного місця проживання обвинуваченого, за переконанням захисника порушує право обвинуваченого на захист. Також вказує, що обвинувальний акт не скріплений гербовою печаткою, не вручений учасникам справи належним чином, а відтак не має статусу офіційного документа.

Захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала, додатково вказала, що просить врахувати подану скаргу порядку ст. 303 КПК України, як додаткові доводи щодо обґрунтованості клопотання про повернення обвинувального акту..

Прокурор клопотання сторони захисту заперечив з мотивів необґрунтованості.

Думку прокурора з приводу даного клопотання підтримала представник потерпілого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу
Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у вигляді наведення саме тих обставин, які орган досудового розслідування і прокурор вважає встановленими.
Фактичними обставинами кримінального правопорушення вважаються час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначені: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, що є обов`язковими й для ухвалення вироку, відповідно до вимог ст. ст. 370, 374 КПК України (ст. 91 КПК України).

Аналіз обвинувального акту дає підстави зробити висновок, що обвинувальний акт (зокрема формулювання обвинувачення) є достатньо чітким та конкретизованим, оскільки містить об`єктивні та суб`єктивні ознаки інкримінованого складу злочину: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, його кваліфікацію.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, формулювання обвинувачення повинно бути чітким та недвозначним, оскільки відомості, надані обвинуваченому та викладені у формулюванні обвинувачення, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, та є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Водночас, судом встановлено, що обвинувальний акт у даній справі не містить суперечностей, а всі складові частини цього документа узгоджені як між собою, так із доданими до обвинувального акта додатками, згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування також відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.

Відтак, посилання сторони захисту на неконкретність обвинувачення, а саме відсутність відомостей про час, місце та спосіб вчинення злочину, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, суд відкидає, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування. При цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені. На думку суду формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті належним чином. Разом з цим, суд не може вийти за межі питань які вирішуються під час проведення підготовчого судового засідання, в ході якого фактичні обставини справи не досліджуються. Зокрема суд не може досліджувати фактичних обставин справи, в тому числі інших осіб причетних до інкримінованих обвинуваченому злочинів, досліджувати питання допустимості та належності доказів, наявність чи відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, а також мотиви і мету вчинення інкримінованих злочинів.

Згідно долучених до акту розписок, обвинувачений та захисник отримали копії обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відсутність гербової печатки на обвинувальному акті, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами КПК України. Так, у ч. 3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час розгляду клопотання захисником та обвинуваченим не наведено, якими саме вимогами закону взагалі встановлюється обов`язковість засвідчення печаткою саме обвинувального акта з метою надання йому статусу офіційного.

Отже, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.ст. 110, 291 КПК України, тому покликання обвинуваченого щодо необхідності його повернення є безпідставними. При розгляді клопотання судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд

Кримінальне провадження підлягає розгляду у Галицькому районному суді м. Львова. Підстав для зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження та прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

На підставі викладеного, керуючись положеннями глави 27 КПК України, суд -

постановив:

Призначити судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.209 КК України одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду міста Львова на 10 березня 2021 року о 16 годині 15 хвилин.

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1