Справа № 947/7800/21
Провадження № 1-кп/947/637/21
УХВАЛА
07.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: - ОСОБА_3
захисника: - ОСОБА_4
перекладача: - ОСОБА_5
обвинувачених: - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 27.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду міста Одеси розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
До суду надійшло клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на особисте зобов`язання з підстав, зазначених в письмовому клопотанні, на які він послався в судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали свого захисника та просили задовольнити клопотання.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, вказавши, що клопотання передчасне та на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та не відпали, для забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання захисту, суд приходить до наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебувають під вартою з 29.01.2021 року, тобто більше пів року.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Так, на даній стадії судового провадження вивчено матеріали кримінального провадження, допитані потерпіла, майже всі свідки, а при вказаних обставинах, з урахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд вважає, що під час судового засідання прокурором доведені обставини, викладені в п.п. 1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак, прокурором не доведені обставини, щодо неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, суд зазначає, те що наступним етапом, згідно встановленого судом порядку дослідження доказів є допит свідків, які до суду не з`являються, а ухвала суду про привід свідків не виконується, що може привести до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження та того факту, що у суду не залишиться альтернативи, окрім продовження обвинуваченим строків тримання під вартою.
Однак, враховуючи те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання про наявність хоча і мінімального, але ризику у вигляді можливого переховування обвинувачених від суду.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено судом під час судового розгляду, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 мають постійне місце проживання на території м.Одеси, також до суду надана заява від ОСОБА_9 , який є приватним підприємцем ФОП " ОСОБА_10 ", що останній зобов`язується прийняти на посаду кур`єрів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , також, беручи до уваги той факт, що потерпіла не має матеріальних чи моральних претензій до обвинувачених.

Крім того відомостей про те, що обвинувачені раніше переховувались від органів досудового розслідування чи суду в рамках цього чи іншого кримінального провадження у суду не має та враховуючи вік обвинувачених, їх стан здоров`я, з урахуванням викладеного в сукупності, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372, 132, 177, 178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.
Змінити застосований до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби з 22:00 год до 06:00 год., зобов`язавши його не залишати житло у вказаний період часу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: за першою вимогою прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду та утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Змінити застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби з 22:00 год до 06:00 год., зобов`язавши його не залишати житло у вказаний період часу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки: за першою вимогою прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду та утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинувачених покласти на ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинувачених.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали суду про перебування особи під домашнім арештом два місяця, тобто до 05.09.2021 року.

Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) діб, обчислюється з моменту її оголошення та припиняє свою дію 05.09.2021 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1