печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №000479,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №000479.
Відповідно до матеріалів скарги заявник утримується у ДУ « Київськиій слідчий ізолятор», а тому з метою оперативного розгляду скарги, розгляд провадження за скаргою було призначено дистанційно у режимі відеоконференції, однак провести розгляд скарги у зазначеному режимі не виявилося можливим, в зв`язку з відсутністю вільних залів облаштованих для проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб , передбачених КПК України.
Вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Держаного бюро розслудвань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000479 від 04.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №000479.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.
Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Відтак вимоги заявника щодо зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №000479, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні вимог скарги, оскільки слідчий органу досудового розслідування, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, згідно з частиною першою статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №000479, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ч.2 ст.376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні №000479 - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1