Справа № 675/26/21
Провадження № 1-в/675/23/2021
У Х В А Л А
"07" травня 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зняття судимості за строком давності виконання вироку,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття судимості за строком давності виконання вироку.

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 червня 1999 року його засуджено за ст. 106 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік зі сплатою штрафу в розмірі 170 грн. Оскільки після ухвалення вказаного вироку минув 21 рік, засуджений просить суд зняти з нього судимість за строком давності виконання зазначеного вироку.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення даного клопотання, зазначив, що підстав для зняття судимості у даному випадку немає.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 26 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.

Згідно з ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року за ст.ст. 193 ч. 1, 142 ч. 3, 93 п.п. «а, г, е, і», 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 27 листопада 2001 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін, приведено у відповідність з чинним КК України: дії ОСОБА_4 перекваліфіковані зі ст. 193 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) на ст. 357 ч. 1 КК України (в редакції 2001 року), остаточне покарання згідно з ст. 43 КК України (1960 року) залишено без змін.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 05 травня 2000 року по 27 листопада 2001 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також ОСОБА_4 раніше судимий за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 червня 1999 року, за яким його засуджено за ст. 106 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік зі сплатою штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно з п. 11 Розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень КК України, правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

Як вбачається з п. 3-2 ч. 1 ст. 55 КК України (в редакції 1960 року) такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 цього Кодексу, якщо вони протягом строку відстрочки виконання вироку не вчинять нового злочину і відносно них у встановленому порядку вирок не буде виконано.

Таким чином, з урахуванням положень п. 3-2 ч. 1 ст. 55 КК України (в редакції 1960 року) судимість за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 червня 1999 року могла бути погашеною, якби ОСОБА_4 протягом строку відстрочки виконання вироку не вчинив нового злочину і відносно нього у встановленому порядку вирок не було б виконано.

Разом з тим, з матеріалів даного судового провадження встановлено, що покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 червня 1999 року, поглинуте покаранням у виді довічного позбавлення волі, призначеним йому за вироком судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року за правилами ст. 43 КК України (в редакції 1960 року), оскільки останній вчинив новий злочин протягом строку відстрочки виконання вироку.

Відповідно до правил ст. 49 КК України (в редакції 1960 року) обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили: 1) один рік - при засудженні до покарання не більш суворого, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон; 2) три роки - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 4) десять років - при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

Перебіг давності переривається, якщо засуджений ухилиться від відбуття покарання або вчинить до скінчення строків новий злочин, за який судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Обчислення давності в разі вчинення нового злочину починається з моменту його вчинення, а в разі ухилення від відбуття покарання - з моменту з`явлення для відбуття покарання або з моменту затримання засудженого, що переховувався. При цьому обвинувальний вирок не може бути виконано, якщо від часу його винесення минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.

Судом встановлено, що засудженому ОСОБА_4 вироком судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, яким за правилами ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) поглинуте покарання, призначене за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 червня 1999 року, а тому, з огляду на обставини даного судового провадження, до засудженого не можуть бути застосовані вимоги ст. 49, п. 3-2 ч. 1 ст. 55 КК України (в редакції 1960 року), у зв`язку з чим у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості за строком давності виконання вироку слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369-372, 538, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості за строком давності виконання вироку відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1