Справа №295/4243/21
УХВАЛА
Іменем України

12.04.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, та додані до неї матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2018 року по справі №295/2837/18 на наступні земельні за кадастровими номерами: :01:000:0583, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ; :01:000:0582, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ; :01:000:0581, яка на праві власності належить ОСОБА_7 ; :01:000:0580, яка на праві власності належить ОСОБА_8 ; :01:000:0579, яка на праві власності належить ОСОБА_9 ; :01:000:0578, яка на праві власності належить ОСОБА_10 ; :01:000:0577, яка на праві власності належить ОСОБА_11 ; :01:000:0576, яка на праві власності належить ОСОБА_12 , площею 2 га кожна. В обгрунтування клопотання адвокат вказав, що у арешті земельних ділянок відпала потреба, оскільки не існує жодної обставини, що свідчить про необхідність його застосування, відсутні підстави вважати, що земельні ділянки є речовими доказами, або підлягає спеціальній конфіскації.
09.04.2021 року адвокатом ОСОБА_13 подано заяву про проведення розгляду справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_14 надійшли письмові заперечення щодо клопотання, в яких просив відмовити у скасуванні арешту майна та проводити розгляд справи за відсутності прокурора.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2018 року, в рамках кримінального провадження № 0004005, накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема, на наступні земельні за кадастровими номерами: :01:000:0583, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ; :01:000:0582, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ; :01:000:0581, яка на праві власності належить ОСОБА_7 ; :01:000:0580, яка на праві власності належить ОСОБА_8 ; :01:000:0579, яка на праві власності належить ОСОБА_9 ; :01:000:0578, яка на праві власності належить ОСОБА_10 ; :01:000:0577, яка на праві власності належить ОСОБА_11 ; :01:000:0576, яка на праві власності належить ОСОБА_12 , площею 2 га кожна.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як вказано у ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає клопотання, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що клопотання подала особа, яка має на це право; клопотання підлягає розгляду в цьому суді; клопотання подано у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом заходу забезпечення кримінального провадження.
Як вбачається із заперечень прокурора повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ст. 356 КК України в рамках кримінального провадження не вручено жодній особі.
Виходячи з викладеного та положень ч. 1 ст. 64-2 КПК України фактичні власники земельних ділянок, на які накладено арешт, мають статус третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт.
Відповідно до ч. 5 ст. 64-2 КПК України повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.
Частиною першою ст. 50 КПК України передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Отже, відповідно до норм КПК України, особа має право звернутися до слідчого судді особисто, або через захисника (представника), яким може бути лише адвокат, повноваження якого повинні бути засвідчені документами, вказаними у ст. 50 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 видали нотаріально-посвідчені довіреності ОСОБА_4 та уповноважили останнього правом розпоряджатись на його розсуд земельними ділянками, що їм належать.
В свою чергу, адвокат ОСОБА_3 на підставі договорів про надання правової допомоги від 17.03.2021 року представляє інтереси лише ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_3 щодо захисту інтересів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 належних та допустимих доказів не надано.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки повноваження адвоката, що звернувся до суду з клопотанням в частині скасування арешту майна, що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , що встановлено після початку розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за доцільне залишити без розгляду клопотання в цій частині.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0004005 здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ст. 356 КК України.
Ухвалою слідчого судді накладено арешт на земельну ділянку :01:000:0582, яка на праві власності належить ОСОБА_5 .
Як вже встановлено із письмових заперечень прокурора, повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ст. 356 КК України в рамках кримінального провадження не вручено жодній особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»).

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

ОСОБА_5 володіє земельною ділянкою на законних та достатніх правових підставах, наказ Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 21.09.2017 року №6-5982/14-17-СГ, в установленому законодавством порядку, не скасовано.
Забезпечення кримінального провадження арештом майно продовжується протягом трьох років, при цьому, отримання висновків експертизи, на які посилається прокурор, не наблизило орган досудового розслідування до встановлення підозрюваних у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ст. 356 КК України, що викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження.

Крім того, у випадку встановлення органом досудового розслідування винних осіб, направлення обвинувального акту до суду та постановлення вироку за наслідками його розгляду, не призведе до скасування самих наказів Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області щодо надання у власність фізичним особам земельних ділянок, оскільки таке питання не підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства. Саме по собі існування кримінального провадження не може бути виправданням тривалого втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 належною їй земельною ділянкою.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_5 , а тому клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Керуючись статями 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 про скасування арешту майна залишити без розгляду.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити

Скасувати арешт земельної ділянки :01:000:0582, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , що накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2018 року №295/2837/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1