Провадження № 11-сс/4820/483/21
Справа № 674/952/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 14.06.2021 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду від 27 липня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Дунаєвецького районного суду від 27 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 від 14.06.2021.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що до клопотання дізнавач не додав ані постанови про визнання речовими доказами майна, ані доказів про те, який же розмір шкоди (неправомірної вигоди), спричиненої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення (враховуючи що кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.197-1 КК України є завдання законному володільцю чи власнику значної шкоди) та хто є потерпілим від зазначеного правопорушення. Не навів переліку, видів майна, не зазначив його вартості та не надав відповідних доказів.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :06:003:2000 площею 38,2653 га, що знаходиться за межами с. Рахнівка Дунаєвецької міської територіальної громади, що перебуває у комунальній власності Дунаєвецької міської ради та посів соняшника, який знаходиться на вказаній земельній ділянці, та заборонити без дозволу суду, прокурора розпорядження зазначеним майном, та будь-яке втручання, що може призвести до пошкодження, псування, знищення, вказаної земельної ділянки та посіву соняшника.
При цьому вказує, що земельна ділянка кадастровий номер :06:003:2000 площею 38,2653 га, що знаходиться за межами с. Рахнівка Дунаєвецької міської територіальної громади, є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000090 від 14.06.2021, містить на собі сліди кримінально правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та недопущення подальшого їх приховування, пошкодження, використання, перероблення та відчуження, що може негативно вплинути на подальший хід розслідування кримінального провадження, виникла необхідність накласти арешт на зазначену земельну ділянку та посів соняшника, який знаходиться на ній.
Постановою начальника СД ВП №2 Камянець-Подільського РУП ГУНП України в області ОСОБА_7 від 24.06.2021, земельну ділянку з кадастровим номером :06:003:2000 та посів соняшника визнано речовим доказом.
Вказує, що дізнавачем скеровано лист на адресу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, з метою проведення розрахунку збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки. Однак, на момент звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, відповідний розрахунок працівниками ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не проведено.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж 2021 року на території Дунаєвецької ОТГ поблизу с. Рахнівка, ТОВ «Ситий двір 2004» здійснює незаконний обробіток земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що належить Дунаєвецькй міській раді загальною площею 38,2653 га, чим здійснив самовільне захоплення зазначеної земельної ділянки та спричинив збитки інтересам держави.
Звертаючись з клопотанням, слідчий зазначив, що 24.06.2021 під час проведення огляду місця події встановлено, що земельний масив в якому знаходиться земельна ділянка за кадастровим номером :06:003:2000 на час огляду оброблена одним масивом на ній проростає культура соняшника у фазі 10 листків.
Постановляючи оскаржену ухвалу слідчий суддя зазначив, що до клопотання дізнавач не додав ані постанови про визнання речовими доказами майна, ані доказів про те, який же розмір шкоди (неправомірної вигоди), спричиненої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення (враховуючи що кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.197-1 КК України є завдання законному володільцю чи власнику значної шкоди) та хто є потерпілим від зазначеного правопорушення. Не навів переліку, видів майна, не зазначив його вартості та не надав відповідних доказів.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Виходячи з положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є збереження речового доказу.

Однак, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст.170 КПК України, оскільки ним не надано доказів, що вказані земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418,419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Дунаєвецького районного суду від 23 липня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 від 14.06.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: