Справа № 513/216/21
Провадження № 1-кп/513/35/21
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000209 від 23 лютого 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 18 лютого 2021 року, о 13:00 годині, діючи з прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, з корисних мотивів через огорожу у вигляді сітки «Рябіца», проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 372 см, який раніше був в користуванні, вартістю 119,04 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 310 см, який раніше був в користуванні, вартістю 99,20 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 355 см, який раніше був в користуванні, вартістю 113,60 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 20 мм довжиною 375 см, який раніше був в користуванні, вартістю 150 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 245 см, який раніше був в користуванні, вартістю 78,40 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 285 см, який раніше був в користуванні, вартістю 91,20 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 365 см, який раніше був в користуванні, вартістю 116,80 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 256 см, який раніше був в користуванні, вартістю 81,92 грн.; відрізок металевої арматури діаметром 30 мм довжиною 750 см, який раніше був в користуванні, вартістю 360 грн., яке належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнову шкоду згідно висновку експерта на загальну суму 1210 (одна тисяча двісті десять) гривень 16 копійок, після чого з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

26 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Позицію обвинуваченого підтримав захисник ОСОБА_5 та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, також свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним підтверджує та підтримує.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2021 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 372 см; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 310 см.; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 355 см; відрізок металевої арматури діаметром 20 мм довжиною 375 см; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 245 см; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 285 см; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 365 см; відрізок металевої арматури діаметром 15 мм довжиною 256 см; відрізок металевої арматури діаметром 30 мм довжиною 750 см, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1