Справа № 191/2390/21
Провадження № 1-кп/191/148/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без проведення судового розгляду в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000078 від 07.05.2021 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Українка Дніпропетровської області Апостолівського району, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 15.02.2007 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст. 121 ч.1, ст. 289 ч.2, ст. 69, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

2) 04.07.2011 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано до відбування покарання не відбутий строк;

3) 15.01.2014 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

4) 21.05.2015 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст. 125 ч.1, ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків частково приєднано покарання, призначене вироком Алостолівського районного суду від 15.01.2014 року та призначено покарання - 5 років позбавлення волі;

5) 29.09.2015 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 289 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до відбування покарання приєднано 6 місяців позбавлення волі;

6) 22.07.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;

7) 03.12.2020 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч.2, ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені судимості, який відбуває покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с-ще Шахтарське, вул. Миру 7 «а», за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 року за ст.ст. 186 ч.2, 15 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та у період відбування покарання вчинив умисне кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановлені слідством час та у невстановлені слідством місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований масою 0,0743 г.. Після цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи, що у нього немає дозволу на здійснення будь-яких дій, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, усупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин почав незаконно зберігати безпосередньо при собі, вказані незаконно придбані ним наркотичні засоби, а саме опій ацетильований масою 0,0743 г. з невстановленого слідством часу до 11 години 00 хвилин 07.05.2021 року.

Так, 07.05.2021 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, працівниками оперативного відділу ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» у приміщенні міжзонного КПП, що знаходиться на території ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с-ще Шахтарське, вул. Миру 7 «а», проведено поверхневий обшук засудженого ОСОБА_3 , у якого в правій кишені штанів, у які він був одягнений, виявлено одноразовий медичний шприц ємкістю 5 мл. з голкою, прозора пластикова ємкість, обмотана ізоляційною стрічкою червоного кольору, з рідиною світло-коричневого кольору невідомого походження об`ємом приблизно 2 мл..

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ19/104-21/15283-НЗПРАП від 06.07.2021 року, проведеної Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України : надана на експертизу 11.05.2021 року рідина коричневого кольору, яка надійшла на дослідження в скляному флаконі, масою 1,0316 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - опій ацетильований. Рідина масою 1,0316 г. містить опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0743 г.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України, як такі, що виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив.
Також, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному проступку визнав повністю, раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, відбуває покарання в місцях позбавлення волі, кримінальний проступок вчинив під час відбування покарання, згідно медичної довідки ДУ «СВК-94» на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, органом досудового розслідування в обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Але, Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 27.04.2021 року у справі №520/16394/16-к висловив правову позицію, згідно якої факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. Так, згідно матеріалів кримінального провадження та встановлених обставин вчиненого кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_3 , останній не сприяв розкриттю кримінального проступку, оскільки факт проступку було виявлено в ході проведення його особистого обушку, під час якого й були вилучені предмети кримінального проступку, та в подальшому під час проведення інших слідчих дій були отримані всі докази на підтвердження його вини. Тобто обвинувачений ОСОБА_3 жодних активних дій для розкриття проступку не вчиняв, а тому суд не погоджується з тією обставиною, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку.
Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

При вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання

запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку ( п.26 абз.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Так, обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався, тому його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився після постановлення даного вироку, а саме, період з 10.08.2021 року по 28.10.2024 року кінець строку відбування покарання за попереднім вироком, та який складає 3 роки 2 місяці 18 днів. Початок строку відбування покарання за попереднім вироком 28.10.2020 року.

Оскільки за попереднім вироком обвинувачений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а у даній справі ним вчинено кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, санкція якої передбачає обмеження волі на строк до п`яти років, то застосуванню підлягає положення ст.72 КК України в частині переведення обмеження волі в позбавлення волі, а саме, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З урахуванням вищевикладеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі на строк 4 роки, які на підставі ст.72 КК України перевести в 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, у зв`язку з чим саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що обтяжують покарання, даним про особу обвинуваченого. Також таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних проступків або кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід у рамках даного кримінального провадження не обирався.
Питання про долю речових доказів вирішується за правилами ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 124, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.72 КК України перевести призначене ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі в 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 року у вигляді 3 ( трьох) років 2 (два) місяці 18 (вісімнадцять) днів та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 28.10.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави : код бюджетної класифікації : 24060300, витрати за проведення експертизи № СЕ-19/104-21/19865-Д від 18.06.2021 року в розмірі 686 ( шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави : код бюджетної класифікації : 24060300, витрати за проведення експертизи № СЕ-19/104-21/15283-НЗПРАП від 06.07.2021 року в розмірі 1029 ( одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Речові докази один спец-пакет із полімерного матеріалу № 0250658 з об`єктом дослідження, який перебуває в камері зберігання речових доказів Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 1767 знищити.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1