Справа № 715/1143/21
Провадження № 1-кп/715/90/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2021 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26.02.2002 року за ст. 185 ч. 2, ч. 3, ст. 15, ст. 185 ч. 3 КК України (редакція від 2001 року) на три роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням із іспитовим строком два роки;

вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.07.2002 року за ст. 185 ч.2, ч.3, ст. 70, ст. 71 ч.1 КК України (редакція від 2001 року)на три роки шість місяців позбавлення волі;

вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.04.2005 року за ст. 15, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.3, ст. 70, ст. 71 КК України (редакція від 2001 року) на чотири роки позбавлення волі;

вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.01.2008 року за ст. 185 ч. 3, ст. 71 ч.1 КК України (редакція від 2001 року) на чотири роки один місяць позбавлення волі;

21.05.2012 року Герцаївським районним судом за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2021 року близько 12.00 години ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за кримінальні правопорушення проти власності, під час не знятої та не погашеної встановленої законом судимості, перебуваючи на території домогосподарства, яке належить ОСОБА_4 , що за адресою АДРЕСА_2 шляхом віджиму вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1920 дол. США, що становить 53 698,36 грн., 340 Євро, що становить 11 204,08 грн., 40 300 грн. та золоті вироби на загальну суму 134 341,68 грн., срібні вироби на загальну суму 12 743,66 грн., та вироби з недорогоцінних металів з недорогоцінного каміння (біжутерія) на загальну суму 334,45 грн.

Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 252 622,23 грн.

Потерпіла ОСОБА_4 пред`явила цивільний позов до обвинуваченого, просила стягнути з нього заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 21 тисячу гривень та заподіяну їй моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю підтвердив обставини його вчинення, просив його суворо не карати. При цьому вказував на те, що він дуже шкодує про вчинене, не може збагнути чому він так вчинив. Просив суд при призначенні йому покарання врахувати, що він відразу видав все викрадене, співпрацював зі слідством.

Цивільний позов визнав частково, вказував на те, що він повністю повернув потерпілій викрадені в неї коштовності, речі та гроші. Кошти, які він потратив, приблизно 7 000 грн., це були кошти ломбарду. Щодо відшкодування моральної шкоди, вказав, що згідний відшкодувати завдану ним моральну шкоду потерпілій в сумі якій визначить суд.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що їй відшкодовано всі кошти та повернуто дорогоцінні прикраси, просила суд суворо не карати обвинуваченого, однак, в судових дебатах погодилася із позицією прокурора щодо запропонованої міри покарання обвинуваченому. Цивільний позов підтримала частково, просила стягнути з обвинуваченого 14 000 грн. завданої їй матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.

За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілої, обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 є склад злочину передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_6 в силу вимог ст.89 КК України є несудимим, виходячи із наступного.

Як вже зазначалася вище, обвинувачений ОСОБА_6 був неодноразово засуджений за вчинення тяжких злочинів, по жодному з яких судимість не погашена, так як кожного разу строк погашення судимості переривався вчиненням нового злочину.

Останній раз ОСОБА_6 був засуджений Герцаївським районним судом Чернівецької області 21 травня 2012 року, він був визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 395 КК призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувався з 21 грудня 2011 року, тобто з дня його затримання. Даних про дострокове звільнення чи відбуття покарання немає. В судовому засіданні сам обвинувачений вказував на те, що він відбув покарання повністю та був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 21.04.2015 року. А тому, на думку суду, днем відбуття покарання обвинуваченим є саме 21 квітня 2015 року.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Отже, на час вчинення інкримінованого діяння обвинуваченому ОСОБА_6 29 березня 2021 року судимість останнього не погашена, тому суд погоджується із позицією державного обвинувачення, щодо наявності такої кваліфікуючої ознаки складу злочину, як вчинення злочину повторно.

Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено. При цьому суд виходить із роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 N 7 в п. 19 про те, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, що ним вчинено тяжкий злочин, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, що раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини проти власності, за які був засуджений до позбавлення волі, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак, належних висновків для себе не зробив, та проявляє схильність до вчинення таких злочинів, розмір викраденого, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, його майновий стан, стан його здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому міру покарання пов`язану із позбавленням волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої суд виходить із наступного.

Потерпілою ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого, про стягнення з обвинуваченого заподіяної їй матеріальної шкоду в сумі 21 тисячу гривень та моральної шкоду в сумі 10000 грн. В судовому засіданні потерпіла зменшила позовні вимоги та просила стягнути з обвинуваченого 14000 гривень матеріальної шкоди.

Відповідно до статті 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим повністю повернуто потерпілій ОСОБА_4 викрадені в неї речі та гроші, а тому цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд бере до уваги положення ст.ст. 23, 1167 ЦК України та роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілої, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

По кримінальному провадженню доведено вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і внаслідок його дій потерпілій ОСОБА_4 завдано моральні страждання, пов`язані з проникненням до її житла сторонньої особи та викраденням майна на значну суму. Як пояснила сама потерпіла у зв`язку із вчиненням крадіжки, вона змушена було ходити неодноразово до поліції, суду, у зв`язку із чим у неї порушився нормальний ритм життя.

З врахуванням всіх обставин справи, з врахуванням характеру і обсягу моральних страждань потерпілої ОСОБА_4 суд прийшов до висновку, що цивільний позов останньої слід задовольнити частково в сумі 7000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у виді тримання під вартою і строк покарання йому обчислювати із часу взяття під варту 06 квітня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави судові витрати в розмірі 50 530 (п`ятдесят тисяч п`ятсот тридцять) гривень 01 копійку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7000 (сім тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази дві сережки металеві, металеве кільце від ключів, кільце чорного кольору, ікону обліку Божої матері металевого злитку, кільце металеве із прямим верхом, сережка у вигляді кульки із проволокою золота, одну сережку у вигляді трьох пелюсток із напиленням салатового кольору, браслет золотистого кольору, підвіска у вигляді трикутника із камінцями жовтого кольору, золотий браслет 2 шт., золоті цепочки (ланцюжок шийний) 4 шт., золота цепочка з хрестиком в кількості 1 шт., золотий хрестик 1 шт., золоті кулони 3 шт., золоті кільця 2 шт., золоті обручки 3 шт., золоті дві пари сережок, золота сережка з шариком 1 шт. та золота застібка шарик 1 шт., золоті кусочки лом 9 кусочків, кільця в кількості 11 штук з металу білого кольору, кулони в кількості 2 шт. з металу білого кольору, хрестики в кількості 4 шт. з металу білого кольору, сережки в кількості 8 шт. (тобто 4 пари) з металу білого кольору, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити їй.

Речові докази грошові кошти в сумі 29 500 грн. (43 купюри номіналом по 500 грн., 20 купюр номіналом по 200 грн., 40 купюр номіналом по 100 грн.), 1900 дол. США (17 купюр номіналом по 100 дол. США, 3 купюри номіналом по 50 дол. США, 2 купюри номіналом по 20 дол. США, 1 купюра номіналом по 10 дол. США) та 300 євро (4 купюри номіналом по 50 євро, 5 купюр номіналом по 20 євро), які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити їй.

Речові докази кросівки 43 розміру із білою підошвою, темно синього кольору, що знаходяться на зберіганні в кімнаті схову речових доказів відділення № 3 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: