Справа № 690/219/20
Провадження № 1-кп/690/34/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №№ 0000363, 0000380 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.12.2003 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.12.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі; постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.08.2009 року умовно достроково звільнений з невідбутим строком покарання 1 рік 10 місяців 1 день; вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 29.09.2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання 3 роки позбавлення волі; постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2013 року умовно достроково звільнений з невідбутим строком покарання 7 місяців 4 дня; вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 25.03.2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.05.2017 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі; постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2019 року умовно достроково звільнений з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 6 днів, освіта повна середня, неодружений, невійськовозобов`язаний, автослюсар у ФОП ОСОБА_4 , судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи особою відносно якої встановлено адміністративний нагляд після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2019 року із встановленням наступних обмежень строком 1 рік: заборонити вихід з будинку за місцем проживання з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня; заборонити виїзд за межі міста, району в особистих справах ігнорував вищевказане судове рішення та з метою ухилення від адміністративного нагляду, в лютому 2020 року самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та до 24.05.2020 року проживав за адресою: АДРЕСА_3 , не повідомивши про це працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, у зв`язку зі звільненням з місць позбавлення волі.

Він же, будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, 17.05.2020 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи біля магазину «Курочка», що за адресою: вул. Ювілейна, 2, м. Ватутіне Черкаської області, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав бувший у використанні велосипед марки «Аіст», який належить ОСОБА_7 , вартістю 1 033 грн. 33 коп., після цього залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, чим завдав матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_7 в розмірі 1 033 грн. 33 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений вказав суду, що визнає свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вказано, що дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.
З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, розміру заподіяних кримінальним правопорушенням збитків, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням відповідних письмових доказів, які підтверджують: обставини щодо подій кримінальних правопорушень; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому діяннях визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та надав суду показання за змістом яких він після умовно-дострокового звільнення з Державної установи «Старобабанівська виправна колонія» та встановлення йому адміністративного нагляду в серпні 2019 року приїхав у м. Ватутіне та винаймав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , повідомивши про місце свого проживання працівників Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області. У подальшому, самовільно в лютому 2020 року, без повідомлення працівників поліції, змінив місце свого проживання та переїхав в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Також надав показання про те, що 17.05.2020 року близько 11 год. 00 хв. проходячи повз магазин «Курочка», що розташований за адресою: вул. Ювілейна, 2, м. Ватутіне Черкаської області, побачив біля магазину не пристебнутий велосипед «Аіст», біля якого нікого не було, після чого вирішив його викрасти, щоб продати, оскільки мав скрутне матеріальне становище. Після цього, він переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає сів на даний велосипед та поїхав у власних справах, а потім продав його.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі, міру покарання ОСОБА_3 залишила на розсуд суду.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, крім його визнавальних показань, також підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, та безпосередньо досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2020 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000380 за фактом ухилення ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі від обмежень, встановлених постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2019 року під час встановлення адміністративного нагляду.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2019 року в справі № 705/3042/19 встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 1 (один) рік, з встановленням наступних обмежень: заборони виходу з квартири з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та заборони виїзду в особистих справах за межі міста.

Відповідно до матеріалів контрольно-наглядової справи щодо здійснення адміністративного нагляду за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній був відсутнім близько 22 год. 45 хв. 18.05.2020 року, близько 22 год. 45 хв. 21.05.2020 року та близько 22 год. 45 хв. 24.05.2020 року за повідомленим місцем проживання АДРЕСА_2 , чим порушив умови встановленого адміністративного нагляду.

Згідно відомостей Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області від 25.05.2020 року № 440-вх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під адміністративним наглядом на території Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області, із заявою про зміну місця проживання до Звенигородського ВП не звертався.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, крім його визнавальних показань, також підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, та безпосередньо досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2020 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000363 за заявою ОСОБА_7 за фактом таємного викрадення близько 11 год. 00 хв. 17.05.2020 року її велосипеду марки «Аіст» біля магазину «Курочка», що за адресою: вул. Ювілейній, 2, м. Ватутіне Черкаської області.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.05.2020 року ОСОБА_7 повідомила про викрадення у неї 17.05.2020 року велосипеду червоного кольору марки «Аіст», поки вона здійснювала покупки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно протоколу огляду місця події від 17.05.2020 року та фототаблиці до нього, встановлено, що біля магазину «Курочка», що за адресою: вул. Ювілейна, 2, м. Ватутіне Черкаської області, наявне металеве кріплення для тримання велосипедів.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 нею 26.05.2020 року добровільно видано працівникам поліції велосипед червоного кольору марки «Аіст», який вона придбала 24.05.2020 року за 1 000 грн. у ОСОБА_3 .

Даний велосипед 02.06.2020 року оглянуто слідчим, визнано його речовим доказом, та під розписку повернуто потерпілій ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта від 11.06.2020 року № 8/552 ринкова вартість, бувшого у використанні велосипеда марки «Аіст», станом на 17.05.2020 року, могла становити 1 033 грн. 33 коп. Витрати на проведення вказаної експертизи склали 653 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою від 11.06.2020 року № 8-000552.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, зясувавши у ході судового розгляду всі обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена в повному обсязі, та сумніви у суду щодо вказаного відсутні.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 щодо самовільної зміни місця проживання суд кваліфікує за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у зв`язку зі звільненням з місць позбавлення волі.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 внаслідок якого потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди у розмірі 1 033,33 грн. суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння, вказав, що йому соромно за вчинення крадіжки, однак на той час він не мав грошових коштів для проживання, просив призначити не надто сувору міру покарання у вигляді позбавлення волі, щоб мати змогу довести своє виправлення та жити нормально. Неявку в судові засідання пояснив своїм поганим самопочуттям та не бажанням ставити під загрозу здоров`я інших осіб.

ОСОБА_3 з 01.08.2020 року працевлаштований автослюсарем, що підтверджується довідкою № 25/08/20-01, виданою 25.08.2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

За змістом характеристики Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 12.06.2020 року № 02-28/111 компрометуючі дані відносно ОСОБА_3 відсутні, заяви та скарги на нього не надходили.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд визнає його щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення ним протиправності вчиненого діяння та сорому за вчинене.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.05.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 25.03.2016 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2019 року, яка 02.08.2019 року набрала законної сили, ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбування покарання з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 6 днів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, крім обставин, що пом`якшує та обтяжує його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які класифікуються як кримінальний проступок (ст. 395 КК України) та нетяжкий злочин (ч. 2 ст. 185 КК України), тяжкість наслідків, що настали, для потерпілої; особу винного, який має незняті та непогашені судимості, та вчинив нові кримінальні правопорушення під час строку умовно-дострокового звільнення; думку прокурора про міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в вигляді позбавлення волі, за ст. 395 КК України в вигляді обмеження волі, відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначаючи за ці злочини остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.05.2017 року строком 2 місяці вважаючи, що саме така міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для нього.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 в зв`язку з ухваленням даного вироку, суд враховує, що під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід відносно нього не обирався, та він від суду не переховувався, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, тож відсутня потреба в його обранні до набрання цим вироком законної сили.
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно, оскільки викрадений велосипед марки «Аіст» повернуто власнику.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи, в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 20, 51, 65, 66, 70, 71, 81, 185, 395 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком 2 (два) роки, за ст. 395 КК України арешт строком 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до остаточного покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.05.2017 року та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 місяці.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 11.11.2019 року територіальним підрозділом Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі, на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання поліцією.

Речовий доказ велосипед «Аіст» залишити в розпорядженні власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку суду.

Суддя ОСОБА_1