Справа № 298/264/21 Провадження № 1-кп/304/215/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисників адвокатів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
його представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 09 жовтня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 21 грудня 2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді цього ж суду від 16 лютого 2021 року продовжено до 19 березня 2021 року із визначенням розміру застави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також прокурор зазначає, що у підготовчому судовому засіданні ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 травня 2021 року (включно) з визначенням розміру застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. На даний час прокурор так само вважає, що встановлені судовим рішенням ризики не відпали і не зменшилися, зокрема того, що ОСОБА_4 під важкістю відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки такі ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; крім того обвинувачений відмовився від дачі будь яких показів по справі. У підтвердження ризиків прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні чотирьох епізодів збуту психотропної речовини (метамфетаміну) та просить суд врахувати те, що обвинувачений не одружений, утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків, у нього відсутнє постійне місце роботи, через що вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, до ОСОБА_4 застосовано бути не може. До того ж зазначає, що станом на 11 травня 2021 року судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України не завершено, свідки судом не допитані, матеріали кримінального провадження не досліджені. Відтак, беручи до уваги те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, а також те, що вказані ризики не зменшилися та судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не завершено, прокурор просить клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 грн.

В той же час стороною захисту, зокрема адвокатом ОСОБА_5 , подано клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Захисник мотивує своє клопотання тим, що під час перебування у Закарпатській УВП № 9 в обвинуваченого значно погіршився стан здоров`я, через що вважає можливим змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з перебуванням під вартою. Також вказує на відсутність ризиків того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти будь які кримінальні правопорушення. Крім цього захисник просить врахувати ту обставину, що ОСОБА_4 утримується під вартою майже півроку, однак судове провадження не закінчено, а навпаки продовжується. Також захисник вважає одним із чинників, які впливають на можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу те, що під час допиту свідки повідомили суду про факти тиску на них з боку працівників поліції з метою схилити їх до дачі показів проти обвинуваченого, а також просить врахувати той факт, що у обвинуваченого на утриманні перебуває семеро неповнолітніх дітей та хворі батьки, які потребують його допомоги.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини, при цьому проти задоволення клопотання захисника заперечив, зазначивши, що не допитаними залишається ряд свідків, зокрема ОСОБА_9 , який як легендована особа придбавав наркотичні засоби, а також ОСОБА_10 , який є родичем обвинуваченого та може бути підданий впливу останнього з метою зміни показів.

Сторона захисту, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримала клопотання захисника ОСОБА_5 , яке просили задовольнити та застосувати відносно обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши клопотання, приходить до такого висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду від 17 березня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 травня 2021 року (включно) із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 90 800 грн. Підставою обрання запобіжного заходу стало те, що суду не надано доказів на підтвердження міцності соціальних зв`язків обвинуваченого у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан, а також те, що свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Згідно з вимогами частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час суд вважає, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання такого, не змінилася обстановка, яка б давала суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Таким ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а відтак може уникати кримінального переслідування чи продовжити злочинну діяльність. Окрім цього суд враховує, що обвинувачений не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, ніде не працює.

Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років, крім виняткових випадків.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів з визначенням розміру застави на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.

Доводи ж сторони захисту не є такими, що беззаперечно можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу і суд не може покласти їх в основу свого рішення.

Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Натомість суд наголошує на тому, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, не працевлаштований, а тому застосування до нього інших, менш впливових запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду, а відтак, у клопотанні сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

Крім того суд вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечитиме ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції Європейського суду з прав людини, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 24 березня 2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, враховуючи також висновки ЄСПЛ щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 22, 26, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання захисника відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 09 липня 2021 року (включно) із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

4) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 09 липня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1