Справа № 569/1815/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному кримінальне провадження №0000125 від 08.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської обл., Компаніївського району, с. Софіївка, громадянина України, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 23.02.2015 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 71 КК України, до 5 р. 1 м. п/в, звільненого 18.05.2018 на підставі ст. 81 Кримінального кодексу України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2020 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгового центру «Злата Плаза», що по вул. Короленка, 1 в місті Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом здійснення дзвінка, заволодів належним останній мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 4A», вартістю 1834,50 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі.

Отриманим розпорядився на власний розшук.

Шкода завдана злочином не відшкодована.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненим повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні і дав показання, що він 05.01.2020 року близько 17 год.30 хв., перебуваючи в приміщенні торгового центру «Злата Плаза», що по вул. Короленка, 1 в місті Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом здійснення дзвінка, заволодів належним останній мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 4A», вартістю 1834,50 гривень, чим завдав потерпілій майнової шкоди у вказаному розмірі, після чого телефон здав у ломбард.

Шкода завдана кримінальним правопорушенням не відшкодована. Вказав, що потерпіла, з якою раніше був знайомий, змінила номер телефону, тому не може добровільно відшкодувати шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву в якій просила судовий розгляд провести без її участі, не заперечувала, щодо дослідження доказів, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, цивільний позов подавати не буде, покарання призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням учасників судового провадження. суд визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин, тому що вони ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, висновок органу пробації про те, що обвинувачений має середній рівень небезпеки для суспільства, обставини, що пом`якшують покарання: щире розкаяння, та активне сприяння розкриттю злочину, адже завдяки його показанням стало відомо в який спосіб він розпорядився предметом злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, тому що в обвинувальному акті такі не зазначені, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, враховуючи обставини справи та те що він раніше судимий 3 роки з покладенням обов`язків визначених ч. 1 ст. 76 КК України. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, ст. 133, 134 КПК України, ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 314 гривень (триста чотирнадцять) гривень 2 копійки витрат на залучення експерта

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 314 гривень (триста чотирнадцять) гривень 2 копійки витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1