Провадження № 1-кп/643/918/21
Справа № 643/3712/21
ВИРОК
іменем України
11 березня 2021 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000617 від 24.08.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з повною загальною середньою освітою, не одруженого, уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
19.12.1996 Московським районним судом м. Харкова за ст. 17, ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 193, ч.1 ст. 229-6, ст.. 42, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

18.07.1997 постановою Харківського обласного суду виключено ст. 17, ч.3 ст. 140 КК України та засуджено за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 193, ч.1 ст.226-6, ст. 42, ст. 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.04.1999 з Холодногірської виправної колонії №18 у зв`язку із відбуттям покарання;

20.06.2000 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого з Харківської виправної колонії №43 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.10.2001;

01.07.2004 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;

27.07.2004 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 296, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;

13.10.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

26.09.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ч.5 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 15.04.2015 з Темнівської виправної колонії №100 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07.04.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 18 днів;

08.02.2021 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного йому покарання з іспитовим терміном 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,
та Угоду про примирення, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
встановив:
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.
24 серпня 2020 року, між 04:00 та 07:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 за добровільним запрошенням ОСОБА_7 спільно із останньою, ОСОБА_8 та малознайомим ОСОБА_4 вживали алкогольні напої,після чого у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону, який останній залишив на тумбочці в одній із кімнат квартири.

Для цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і його злочинним намірам перешкодити не зможе, взяв з тумбочки мобільний телефон марки «TWO-Е Е450А 1 Gb/8 Gb» у корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 19 від 02.09.2020 1968, 00 грн, належний ОСОБА_4 , та утримуючи при собі викрадене майно покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.

У результаті кримінально-протиправних дій ОСОБА_3 , спрямованих на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «TWO-Е Е450А 1 Gb/8 Gb» у корпусі чорного кольору, потерпілому ОСОБА_4 було спричинено матеріальну шкоду на суму 1968, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім гривень).

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується
ОСОБА_3 обвинувачується за частиною другою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.
23.02.2021 року у кримінальному провадженні №0000617 від 24.08.2020 року укладено угоду про примирення.
Угода укладена між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_3 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення. Шкоду під час досудового розслідування відшкодував в повному обсязі.
Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого йому обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за частиною другою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням строком три роки.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 згоден на призначення вказаного покарання з урахуванням вироку Московського районного суду м. Харква від 08.02.2021 року.
Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди є:для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; а для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.
ОСОБА_3 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.
ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Потерпілий укладення угоди підтримав, вказав про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав.
Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Судом досліджено:
Висновок експерта про ринкову вартість мобільного телефону ТМ «2Е е450а» 8Гб , яка складає 1968,00 грн.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. (ч. 3 ст. 469 КПК України).
Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.
Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо нетяжкого злочину. Санкція частини другої статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі до п`яти років, який згідно з частиною четвертою статті 12 КК України є нетяжким злочином.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.
Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 .

Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.
За вчинення кримінального правопорушення за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком три роки. Сторони домовились про звільнення від відбування такого покарання у порядку статті 75 КК України з випробуванням строком три роки.
Крім того, сторони домовилися про призначення покарання з урахуванням вироку Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2021 року, яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого з іспитовим строком 3 роки.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.
Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочину, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, його виправлення можливе без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком три роки.
Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то суд враховує, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У цьому випадку, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Тобто, перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
08.02.2021 року ОСОБА_3 було засуджено Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком три роки.
Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 скоїв до постановлення останнього за часом вироку Московського районного суду м.Харкова від 08.02.2021 року, покарання останньому має бути призначене за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання покарання, що призначається ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України покаранням, що призначено ОСОБА_3 за останнім вироком суду від 08.02.2021 року, але умовно, із застосуванням до остаточно визначеного покарання, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень
Витрати пов`язані із проведенням експертиз, цивільний позов відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, повернути майно, яке було предметом вчинення злочину, законним власникам, знявши арешт з арештованого майна, а такі що не представляють матеріальної цінності - знищити, ті, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373,469, . 472, 475 КПК України, суд-
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 23.02.2021 року у кримінальному провадженні №0000617 від 24.08.2020 року, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у виді позбавлення волі строком три роки, покаранням у виді позбавлення волі строком чотири роки, що було призначено ОСОБА_3 вироком Московського районного суду м.Харкова від 08.02.2021 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном три роки.
Зобов`язати ОСОБА_3 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
Мобільний телефон ТМ «2Е е450а» 8Гб - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Зняти арешт з речових доказів: мобільний телефон ТМ «2Е е450а» 8Гб в корпусі чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у власника потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Московський районний суд м.Харкова до Харківського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1