Справа №621/1929/21
Провадження №1-кп/621/195/21
УХВАЛА

18 серпня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що надійшли з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
Автоматизованою системою документообігу 01.07.2021 для розгляду матеріалів кримінального провадження було визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 .
Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про відвід судді ОСОБА_1 , посилаючись на те, що обвинувачений працював на керівних посадах ГУНП та не виключається, що мав робочі стосунки із суддями Зміївського районного суду Харківської області, у тому числі і з суддею ОСОБА_1 . Крім того, обвинувачений та головуючий у справі працювали в сільському районі з невеликою кількістю населення, а отже, у мешканців району може скластись враження про необ`єктивність ухваленого суддею будь-якого процесуального рішення за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 . А єдиний критерій оцінки діяльності суду - довіра суспільства. Окрім зазначеного, за оперативною інформацією суддя ОСОБА_1 у своєму близькому оточенні повідомляє про дружні стосунки між ОСОБА_4 та головою Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_9 . З наведеного слідує висновок, що суддя ОСОБА_1 зазначає про здійснення тиску на нього з боку ОСОБА_9 з метою винесення ним виправдувального вироку у справі ОСОБА_4 та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти заявленого відводу, вважали його не обгрунтованим.
Вислухавши думку прокурора та захисників, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Таким чином, суд виходить із основного критерію ефективності діяльності судової влади - довіри суспільства до суду.
Так як у строни обвинувачення виник обгрунтований сумнів у безсторонності суду, що на думку сторонньої розсудливої людини сприймається як даність.
Враховуючи, що питання про відвід головуючого судді ОСОБА_1 буде вирішуватись суддею Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_9 , так як інші судді цього суду перебувають у відпустці, виходячи з приписів п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя заявляє самовідвід.
Керуючись імперативними приписами процесуального закону, а саме, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суд,-
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: