Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1194/20
Провадження № 1-кп/499/37/21
В И Р О К

Іменем України

27 квітня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - також прокурор), потерпілого ОСОБА_5 (далі - також потерпілий), обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 (далі - також захисник) розглянувши у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт кримінального провадження № 0000181 щодо ОСОБА_7 (далі - також обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бузинове, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.
23 вересня 2020 року приблизно об 14.00 годині, обвинувачений: перебуваючи за межами селища Іванівка, Іванівського району, Одеської області, поблизу елеватора «Хлібна База 77», в результаті словесного конфлікту з потерпілим, який виник на ґрунті особистих, раптових неприязних відносин, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2121 (Нива 1600), державний номер НОМЕР_1 (далі - також автомобіль) під керуванням потерпілого, схопив кухонний ніж (далі - також ніж), що знаходився між лобовим склом і передньою панеллю салону автомобіля, та завдав удари в тулуб потерпілого, який після отримання невизначеної кількості ударів, з метою врятування свого життя, вимкнувши двигун автомобіля, виліз через відкрите вікно лівої передньої двері автомобіля. Відтак обвинувачений не зміг довести свій злочинний умисел направлений на вбивство потерпілого до кінця, за обставин, які не залежали від його волі. У наслідок завдання обвинуваченим шести ударів, потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран правої клубової області живота та правого плеча, колото різані ушкодження правої легені, печінки, серцевої сумки та діафрагми, гемоперикард, двобічний відкритий пневмоторакс, повний перетин правого сьомого ребра, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК - замах на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин такі.
Обвинувачений показав таке: 23 вересня 2020 року він добровільно погодився на пропозицію потерпілого за грошову винагороду у розмірі 200 ривень допомогти йому спільно з ОСОБА_8 виконати роботі на полі; під час завантаження тюків з сіном у вантажний автомобіль між ним та потерпілим відбувся незначний конфлікт з приводу його незадоволення великим обсягом роботи; завершивши роботи потерпілий розрахувався з ним та ОСОБА_8 й запропонував підвезти їх додому; в автомобілі потерпілий перебував за кермом, він сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_8 на задньому сидінні, й вони поїхали у напрямку селища Іванівка; проїжджаючі поблизу елеватора «Хлібна База 77» між ним та потерпілим виникла словесна суперечка із-за розміру оплати його праці, тому потерпілий висловив своє незадоволення тим, що раніше давав йому кошти та допомагав вирішувати особисті проблеми; він попросив у ОСОБА_8 сигарету та хотів закурити, однак потерпілий недозволив ОСОБА_8 давати йому сигарету, зазначивши, що в його машині курити не можна; потерпілий почав знову його ображати та завдав йому один удар рукою у плече, а ОСОБА_8 схопив його із спини за шию; перебуваючи через удар в плече в шоці, під час руху автомобіля, він взяв ніж правою рукою, який знаходився між лобовим склом і передньою панеллю салону автомобіля та завдав потерпілому удари в грудну клітину, живіт, плече, зазначивши, що більш точно не може повідомити куди завдавав удари; ОСОБА_8 вискочив з задньої двері багажника автомобіля та почав тікати; після того, як потерпілий виліз через ліве передне вікно автомобіля і впав на дорогу, він сів за водійське крісло та зупинив автомобіль; після зупинки автомобіля він вийшов, до потерпілого не підходив, допомогу йому не надавав і з ножем у руці пішов у напрямку селища Іванівка; у той день потерпілого більше не бачив та був затриманий працівниками поліції; вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнає в частині завдання потерпілому ударів ножем, які здійснив у стані «афекту» після нанесеного йому потерпілим одного удару рукою в плече та забороною курити у машині; більш точно пояснити обставини за яких він перебував у стані «афекту» не зміг, зазначивши, що раніше конфліктів з потерпілим у нього не було, а під час завдання ударів потерпілому не знає, про що думав; тільки за пропозицією суду висловив жаль щодо скоєного.

Потерпілий показав таке: 23 вересня 2020 року обвинувачений та ОСОБА_8 погодились за його пропозицією та грошову винагороду у розмірі 200 ривень допомогти йому виконати роботі на полі; тюки з сіном складали у вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_9 ; під час завантаження тюків з сіном між ним та обвинуваченим відбувся незначний конфлікт з приводу незадоволення останнім великим обсягом роботи; завершивши роботи він розрахувався з обвинуваченим та ОСОБА_8 й запропонував підвезти їх додому; в належному йому автомобілі він перебував за кермом, обвинувачений сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_8 на задньому сидінні й вони поїхали у напрямку селища Іванівка; проїжджаючі поблизу елеватора «Хлібна База 77» між ним та обвинуваченим виникла словесна суперечка із-за розміру оплати праці обвинуваченого, тому він висловив своє незадоволення тим, що раніше давав йому кошти та допомагав вирішувати особисті проблеми; обвинувачений попросив у ОСОБА_8 сигарету та хотів закурити, однак він недозволив ОСОБА_8 давати сигарету обвинуваченому, зазначивши, що в його машині курити не можна; в момент коли він, під час руху, відвернув обличчя від обвинуваченого, останній завдав йому перший удар ножем, після чого він відчув різкий біль в області груді; повернувшись обличчям до нього він побачив у правій руці обвинуваченого належний йому ніж, який до цього знаходився між лобовим склом і передньою панеллю салону автомобіля; не зупиняючись обвинувачений за лічені секунди завдав йому близько чотирьох ударів в грудну клітину, живіт в область печінки; під час нанесення ударів він намагався завадити обвинуваченому, й захиститися, проте йому це невдалося через відчуття занепаду фізичних сил, слабості рук; розуміючи, що не може завадити обвинуваченому, він розвернувся та відчув, що обвинувачений вдарив його ножем двічі в спину, після чого йому вдалося вилізти через водійське вікно автомобіля і він впав на дорогу; обвинуваченого в плече не бив, а лише намагався руками захистити себе після нанесення перших ударів ножем, у результаті чого міг інстинктивно направляти руки в бік обвинуваченого; коли машина зупинилась з задньої двері багажника автомобіля вискочив ОСОБА_8 та почав тікати, а з місця водія вийшов обвинувачений з ножем у руці і пішов у напрямку селища Іванівка; згодом ОСОБА_8 повернувся та допоміг йому сісти в автомобіль, який доставив його до лікарні.

Свідок ОСОБА_8 надав аналогічні показання, які дав потерпілий щодо обставин спільної поїздки для виконання польових робіт, їх виконання, поїздки на автомобілі після робіт, завдання обвинуваченим ударів ножем, направлення потерпілого до лікарні та додатково показав, таке: знайомий з потерпілим давно; він спочатку не зрозумів, що обвинувачений схопив ніж, оскільки здалося, що останній завдає удари потерпілому рукою, а коли зрозумів, то дуже злякався, й не міг завадити обвинуваченому завдавати потерпілому удари ножем; обвинуваченого руками за шию не чіпав; потерпілий намагався зупинити обвинуваченого, щось йому кричав, але той не зупинявся; потерпілий заглушив машину та виліз через ліве переднє вікно автомобіля і впав на дорогу; обвинувачений вийшов з машини та пішов в напрямку селища Іванівка; він допоміг потерпілому, якого відвіз на автомобілі до лікарні; помітивши обвинуваченого, який пересувався по вулиці Виноградна селища Іванівка, викликав поліцію, після чого останнього затримали.

Свідок ОСОБА_9 , надав аналогічні показання, які дав потерпілий щодо обставин виконання польових робіт, загрузки вантажного автомобіля та додатково показав, таке: 23 вересня 2020 року потерпілий запропонував йому перевезти на його вантажному автомобілі тюки з сіном, на що він погодився; після загрузки він перевіз тюки за адресою, яку йому вказав потерпілий, де вони домовлялись здійснити розвантаження тюків, проте ніхто не приїхав; згодом йому стало відомо, що обвинувачений завдав потерпілому удари ножем.

Екперт ОСОБА_10 , показав таке: має вищу медичну освіту, стаж роботи за фахом судово-медична експертиза 46 років; проведення експертизи відбулося на підставі даних огляду потерпілого з урахуванням наданої медичної документації; завданіпотерпілому тілесні ушкодження могли призвести до смерті, якщо б потерпілому не була надана своєчасна медична допомога.

Відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення 23 вересня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 115 КК (т.1 а.с. 119).

23 вересня 2020 року потерпілий госпіталізований до хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Іванівська центральна районна лікарня» (далі - також Іванівська ЦРЛ) з діагнозом: множинні двосторонні проникаючі колото-різані рани грудної клітки; торакоабдоминальне поранення з пошкодженням куполу діафрагми в 2 місцях, правої долі печінки; поранення перикарда справа і зліва, тампонада перикарда, перетин 5 ребра справа; різана рана черевної стінки справа; гостра анемія тяжкого ступеню; травматичний, геморагічний шок тяжкого ступеню; поранення внутрішньої грудної артерії справа і зліва; двобічний пневмоторакс (том 1, а.с. 140).

Постановою заступника начальника слідчого відділу Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_11 здійснено перекваліфікацію кримінального провадження з частини 1 статті 15, частини 1 статті 115 КК на частинку 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК ( т.1, а.с.149).

Протокол огляду місця події від 23 вересня 2020 року та демонстрація в залі судового засідання відеозапису такого огляду свідчать, що при огляді території в напрямку від будинку АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено змив з авто, коробку сірників, пару капців синього кольору, кухонний ніж (т.1, а.с. 120-133).

Протокол огляду місця події від 23 вересня 2020 року та демонстрація в залі судового засідання відеозапису такого огляду свідчать, що при огляді ділянки польової дороги, що розміщена на захід від селища Іванівка, Іванівського району, Одеської області виявлено та вилучено частки грунту з плямами темно-бурого кольору, кепку кольору хакі (т.1, а.с. 134-139).

Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року накладено арешт на один змив на марлевому тампоні з плями темно-бурого кольору, який запакований в паперовий конверт «Національна поліція України»; коробку з сірниками з штрих кодом 075, на якому наявні плями темно-бурого кольору, який запакований в паперовий конверт «Національна поліція України»; пару чоловічих тапок синього кольору, які запаковані в сейф пакет № ЕХР0305737; кухонний ніж з чорною рукояткою з трьома металевими заклепками, довжина рукоятки становить 13 см, довжина леза ножа 11,5 см, ширина леза ножа 3,2 см, який запаковано в картонний короб білого кольору з біркою; частки ґрунту з рідиною в сухому вигляді темно бурого кольору, на марлевому тампоні, які запаковані в паперовий конверт «Національна поліція України»; кепку кольору хакі, яка запакована в сейф пакет № ЕХР0305738; чоловічі бриджі синього кольору, з візерунком у вигляді квадратиків з чорними та білими полосами, з механічними пошкодженнями у вигляді розриву ткані в правій частині, які запаковані в сейф пакет №0000297; чоловічу спортивну кофту з капюшоном «Адідас» чорного кольору з синіми полосами, яка запакована в сейф пакет №0000298 (а.с. 153-154).

Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2020 року накладено арешт на: чоловічу майку борцівку чорного кольору «Найк» з механічними пошкодженнями у вигляді розриву ткані по периметру та поодиноких прорізів тканини з плямами бурого кольору, яку в сейф пакет №ЕХР0305731; чоловічу спортивну кофту з капюшоном сірого кольору бренду «GODSEND», розміру «М», яку запаковано в сейф пакет №ЕХР0306256 (а.с. 162-163).

Під час огляду речових доказів: одягу, ножа сторони кримінального провадження не висловили заперечень, що потерпілий, обвинувачений відповідно були одягнуті на момент скоєння кримінального правопорушення в оглянутий одяг, й потерпілому саме оглянутим ножем, вилученим з місця події завдані колото-різані рани.

За висновком судово-психіатричних експертів від 13 жовтня 2020 року № 478 обвинувачений в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, його дії не були обумовлені будь-якими переживаннями, психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, у зв`язку з чим, він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час обвинувачений на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Обвинувачений може предстати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.170-173).

Висновком експерта від 27 листопада 2020 року №465 встановлено, що на передній поверхні майки, у верхній, середній та середньо-нижній третинах, розташовані пошкодження, які мають ознаки колото-різаних та могли утворитися в результаті дії колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо і максимальну ширину зануреної частини не більше 3 сантиметрів. При проведенні експериментальних ушкоджень на майці, які утворені клинком ножа, встановлено, що вони мають схожість за основними груповими ознаками з істинними пошкодженнями на майці, що не виключає можливості заподіяння колото-різаних пошкоджень на одязі клинком ножа (том 1, а.с. 177-183).

За висновком експерта 26 жовтня 2020 року №1019 кров потерпілого відноситься до групи О(І); на кухонному ножі виявлена кров людини, без домішки потових виділень (на рукоятці) групи О на об`єктах № 1, 2 - з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО, в об`єктах № 3, 4 виявлений тільки антиген Н, властивий, як основний же групі крові за системою АВО, що не виключає її походження від особи-носія даної групової приналежності, у тому числі від потерпілого, носія антигену Н за системою АВО (том 1, а.с. 188-191).

Висновком експерта від 09 листопада 2020 року №1029 встановлено, що кров потерпілого відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою; на чоловічих спортивній кофті, бриджах обвинуваченого знайдена кров людини, і якій виявлений чітко тільки антиген Н, який як супутній, може бути присутній у будь-якій групі крові за системою АВО, але як основний, властивий групі О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, що не виключає можливість походження крові від потерпілого (том 1, а.с. 194а-196).

Висновком експерта від 06 листопада 2020 року №1023 встановлено, що кров потерпілого відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою; на коробці з сірниками, марлевому тампоні зі змивом вилучених з салону автомобіля знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО, що не виключає можливість походження крові від потерпілого (том 1, а.с. 200-203).

Висновком експерта від 17 листопада 2020 року №1120 встановлено, що кров потерпілого відноситься до групи О (І); на чоловічій майці-борцовці виявлена кров людини, групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від самого потерпілого ОСОБА_5 , носія даної групової приналежності (том 1, а.с. 207-209).

Висновком експерта від 20 жовтня 2020 року №1068 встановлено, що кров обвинуваченого відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (том 2, а.с 212-213).

У висновку експерта від 15 грудня 2020 року № 40 зазначається, що: при зверненні потерпілого 23 вересня 2020 року у лікарню за медичною допомогою виявлені такі тілесні ушкодженням: множинні колото-різані, проникаючі в грудну та черевну порожнини, рани грудної клітки, сліпі колото-різані, проникаючі в грудну та черевну порожнини, рани грудної клітки, сліпі колото-різані рани правої клубової області живота та правого плеча, колото-різані ушкодження правої легені, печінки, серцевої сумки та діафрагми, гемоперикард; двобічний відкритий гемопневмоторакс; повний перетин правого сьомого ребра; ушкодження могли утворитися від дії будь-якого плаского колюче-ріжучого знаряддя, чим міг бути ніж, в результаті множинних ударів в область клітки живота, верхніх кінцівок; механізм дії знаряддя полягає в розділенні тканин при устромлені в м`які тканини тіла по осі поздовжнього клинка; зазначені ушкодження є небезпечними для життя та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; судячи по морфологічним особливостям рубців, що утворилися внаслідок загоєння ран (червонуватий зі слабким синюшним відтінком, щільні на всьому протязі випуклі, гіпертрофічного характеру) давність утворення рубця складає близько 2-3 місяців, до моменту огляду експертом, і може відповідати терміну 23 вересня 2020 року (том 1, а.с. 235-237).

Під час огляду протоколу від 25 листопада 2020 року та демонстрації в залі судового засідання відеозапису слідчого експерименту, обвинувачений підтвердив обставини завдання потерпілому тілесних ушкоджень ножем, інші сторони кримінального провадження заперечень не висловили (том 1, а.с. 247-251).

З огляду чергового лікаря ОСОБА_12 від 23 вересня 2020 року вбачається, що тілесних ушкоджень на тілі обвинуваченого не було, обвинувачений скарг не заявляв, а сторони кримінального провадження не поставили під сумвів ці відомості (т.1 а.с. 240).

Обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (том 1, а.с. 239).

З характеристики наданої головою Іванівської селищної ради вбачається, що обвинувачений: зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 ; у громадському життя села участі не приймає; постійної роботи не має, не одружений; заяв, скарг сусідів та односельців на обвинуваченого до селищної ради не надходило (том 1, а.с. 242).

Відповідно до довідки від 24 вересня 2020 року №133-24092020/51019 обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (том 1, а.с. 246).

Обвинувачений був затриманий у цьому кримінальному провадженні 23 вересня 2020 року в порядку статті 208 КПК, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, після чого ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року до нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому КПК порядку до 30 квітня 2021 року (том 2, а.с. 31-35).

3.Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі.
Суд відмічає, що обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину - ніж, а у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений після завдання потерпілому першого удару не намагався зупинитися, коли потерпілий спробував завадити обвинуваченому, й навпаки продовжив завдавати удари ножем потерпілому в грудь, живіт, спину, загалом завдавши шість ударів. Після спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачений не намагався вжити заходів задля збереження життя потерпілому, адже не надав йому жодної допомоги. Смерть потерпілого не настала з причин не залежних від волі обвинуваченого, оскільки потерпілому своєчасно була надана кваліфікована медична допомога.

Наведені у пункті 2 мотивувальної частини цього вироку обставини свідчать, що поведінка обвинуваченого під час і після скоєння кримінального правопорушення, рішучість й динамічність дій, їх раптовість для потерпілого, механізм, характер, спосіб нанесення, сила ударів та локалізація тілесних ушкоджень (в місці розташування життєво важливих органів живіт, груди), а також знаряддя злочину - ніж, поведінка засудженого після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, який одразу ж покинув місце вчинення кримінального правопорушення свідчить, що обвинувачений мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілого.

Суд зазначає, що саме спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення кримінального правопорушення обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Отже, сукупність всіх обставин вчинення діяння свідчить про спрямованість дій обвинуваченого саме на досягнення бажаного результату - смерті потерпілого.

Суд критично сприймає показання обвинуваченого в тій частині, що він не мав мети вбивати потерпілого, а лише був вимушений захищатись від дій останнього, діючи в стані афекту та розцінює їх як такі, що дані ним з метою уникнення від кримінальної відповідальності за більш тяжке кримінальне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні доказами, та повністю суперечать об`єктивно встановленим в судовому засіданні обставинам.

У контексті цього у пункті 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року, Верховний Суд України звернув увагу, що замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, діяння передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При цьому якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до частини другої статті 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК.

Відтак, твердження обвинуваченого та його захисника про недоведеність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 15, частини 1 статті 115 КК є необґрунтованими та спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення.

Суд констатує про відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують провину обвинуваченого.

Суд враховує відомості про обвинуваченого як про особу, яка має постійне місце проживання, з посередньою характеристикою за місцем проживання, офіційно не працюючого, неодруженого, раніше не судимого.

З урахуванням викладених вище обставин, враховуючи положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, та досягнення інших цілей покарання, суд вважає, що вказані обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після призначення покарання положення статей 75, 76 КК, в зв`язку з чим він підлягає ізоляції на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тому суд призначає особі покарання, у межах передбаченого санкцією частини 1 статті 115 КК й з урахуванням приписів частини 3 статті 68 КК, тобто у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку такі.
За приписами частини 5 статті 72 КК попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання з огляду на засудження особи до позбавлення волі день за день.

Клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу щодо особи до набрання вироком законної сили не подано, та оскільки суд дійшов висновку про призначення покарання особі у виді позбавлення волі, строк його тримання під вартою слід продовжити до набранням вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не пред`явлений.

Суд, вирішуючи питання про скасування арешту майна, за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, вважає, що накладений, ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року, 30 вересня 2020 року арешт слід скасувати.

Відповідно до частини 9 статті 100 КПК після набрання вироку законної сили речові докази: один змив на марлевому тампоні; коробку з сірниками; пару чоловічих тапок синього кольору; кухонний ніж; частки ґрунту з рідиною в сухому вигляді темно-бурого кольору, на марлевому тампоні; кепку кольору хакі; чоловічі бриджі синього кольору; чоловічу спортивну кофту з капюшоном «Адідас»; чоловічу майку борцівку чорного кольору «Найк»; чоловічу спортивну кофту з капюшоном сірого кольору бренду «GODSEND» знищити.

Суд не здійснює, у порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.

Керуючись статтями 369-371, 373-374 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 8 (вісім) місяців.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання час його затримання та попереднього ув`язнення з 23 вересня 2020 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні одного дня тримання під вартою одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання - 23 вересня 2020 року.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року, 30 вересня 2020 року на: один змив на марлевому тампоні; коробку з сірниками; пару чоловічих тапок синього кольору; кухонний ніж; частки ґрунту з рідиною в сухому вигляді темно бурого кольору, на марлевому тампоні; кепку кольору хакі; чоловічі бриджі синього кольору; чоловічу спортивну кофту з капюшоном «Адідас»; чоловічу майку борцівку чорного кольору «Найк»; чоловічу спортивну кофту з капюшоном сірого кольору бренду «GODSEND» - скасувати.

Речові докази: один змив на марлевому тампоні; коробку з сірниками; пару чоловічих тапок синього кольору; кухонний ніж; частки ґрунту з рідиною в сухому вигляді темно бурого кольору, на марлевому тампоні; кепку кольору хакі; чоловічі бриджі синього кольору; чоловічу спортивну кофту з капюшоном «Адідас»; чоловічу майку борцівку чорного кольору «Найк»; чоловічу спортивну кофту з капюшоном сірого кольору бренду «GODSEND»- знищити.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1