Дата документу 28.07.2021 Справа № 332/3301/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/3301/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1174/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

розглянула 28 липня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

У період часу з 23-30 год. 11.07.2018 до 04-00 год. 12.07.2018, ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля гаражу, що розташований на території приватного будинку АДРЕСА_2 , шляхом відкриття засову на воротах, незаконно проник усередину зазначеного гаражу. Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні вказаного гаражу, з полки таємно викрав наступне майно:
- електродриль фірми «Stark» моделі «ID 550», потужністю 550w, у корпусі червоного кольору, вартістю 300 гривень;
- електродриль невизначеної моделі, у корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень;
- болгарку електричну фірми «Fosters», невизначеної моделі, у корпусі зеленого кольору, вартістю 300 гривень;
- болгарку електричну, невизначеної моделі, у корпусі зеленого кольору, вартістю 300 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_10 , вчинивши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1200,00 гривень.
24.07.2018, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля приватного будинку АДРЕСА_2 , через паркан проник на територію вказаного домоволодіння.
Після чого ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, направився до нежитлової будівлі, розташованої на території вказаного домоволодіння, де через вікно просунув свою руку, та діставшись до засову вхідних дверей, відкрив їх та незаконно проник до приміщення вказаної будівлі.
Далі ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні вказаної нежитлової будівлі, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме:
- валізу чорного кольору фірми «Vinci», згідно висновку експерта №10-1139 від 23.08.2018 ринкова вартість якого станом на 24.07.2018 може складати 750 гривень;
- валізу чорного кольору фірми «Vinci», згідно висновку експерта №10-1139 від 23.08.2018 ринкова вартість якого станом на 24.07.2018 може складати 791 грн. 67 копійок;
- два фотоальбоми із фотографіями, на яких зображено жіночі та чоловічі фото, які не представляють матеріальної цінності;
- чорні тканинні сумки «Jade» з двома коробками для прикрас синього кольору, однією коробкою для прикрас червоного кольору, білою пластмасовою коробкою для прикрас, які не представляють матеріальної цінності;
- металеву ємність сірого кольору з кришкою та двома рукоятками чорного кольору, яка не представляє матеріальної цінності;
- 12 нагрудних знаків, підставка синього кольору для ручки (олівців), пластикова карта з надписом «220-73-98 ВМВ 1590 ч ЛИАНА НОМЕР_1 », розкладна дерев`яна ікона, гаманець коричневого кольору з надписом «Post», ланцюжок із намиста білого кольору, наручний годинник жовтого кольору, прикраса-підвіс у вигляді клітки із штучною пташкою та дзвоником, які не представляють матеріальної цінності;
- пластикову прямокутну коробку зеленого кольору для прикрас, паперовий конверт білого кольору з надписом « АДРЕСА_2 », в якому міститься рішення Арбітражного суду Запорізької області у справі №4/1/907 на ім`я ОСОБА_8 , акт Державної податкової інспекції Заводського району на ім`я ОСОБА_8 , лист-вкладиш до візи на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не представляють матеріальної цінності;
- рожеву юбку, чорну кофту, білі штани, чорну футболку, футболку сріблясту, білу юбку, чорне плаття, коричневе плаття, біле плаття, чорний піджак, чорне плаття, кофту чорну, прозору, плаття коричневе, плаття зеленого кольору з узорами у вигляді листя, чорний піджак з візерунками на комірці, рожевий піджак з атласними вставками, кофту рожеву з візерунками та бісером, кофту прозору, білого кольору, з синьою вставкою спереду, плаття сірого кольору, штани сірого кольору, плаття рожевого кольору, з візерунками у вигляді квітів, піджак світлого кольору у смужку, плаття чорно-сірого кольору з візерунками у вигляді листя, зелене плаття, плаття білого кольору з атласними вставками, плаття червоного кольору, піджак бежевого кольору, піджак чорного кольору, із вставками у вигляді квітів білого кольору, плаття бордового кольору, плаття рожевого кольору із візерунками, піджак бежевого кольору, плаття чорного кольору, кофту білого кольору із комірцем блискучим, футболка зеленого кольору, накидку червоного кольору, плаття чорного кольору, футболку чорного кольору, піджак білого кольору, юбку бежевого кольору, плаття білого кольору, піджак білого кольору, піджак з поясом рожевого кольору, штани білого кольору, піджак синього кольору, юбку синього кольору, юбку рожевого кольору, піджак рожевого кольору, юбку чорного кольору, плаття червоного кольору, плаття чорного кольору, шарф кольоровий, плаття з міховою вставкою, білого кольору, зелену накидку, юбку зеленого кольору, рукавички бежевого кольору, юбку жовтого кольору, піджак жовтого кольору, шарф темно-синього кольору, піджак блакитного кольору, кофту чорного кольору з камінням блискучими, плаття чорного кольору із узорами у вигляді листя, штани замшеві чорного кольору, піджак світло-зеленого кольору, штани світло-зеленого кольору, коричневий піджак із бусинками білого кольору на рукавах, плаття рожевого кольору із написом «ТК», піджак синього кольору із бусинками на рукавах білого кольору, плаття сріблястого кольору із вставками із металевих каменів, плаття блискуче жовтого кольору, плаття блискуче зеленого кольору, які не представляють матеріальної цінності;
- золотий набір із металу сріблястого кольору, а саме: каблучка 585 проби, з округлим каменем білого кольору; дві сережки 585 проби, в кожній з яких округлий камінь білого кольору; кулон 585 проби з округлим каменем білого кольору загальною вартістю 13225,00 грн.;
- кулон срібний з округлим каменем сірого кольору, вартістю 200,00 грн.;
- три сережки срібні 925 проби, із вставками білого каменя, вартістю 400,00 грн.;
- каблучку золоту 583 проби, вагою приблизно 2 г, вартістю 1194,78 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- каблучку золоту 583 проби, вагою приблизно 2 г, вартістю 1194,78 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- каблучку золоту 585 проби, вагою 7 г, вартістю 4194,44 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- каблучку золоту 585 проби, вагою 7 г, вартістю 4194,44 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- печатку золоту з трьома каменями білого кольору діамант на 0,3 карати, 585 проби, вагою 7 г, вартістю 4194,44 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- каблучку золоту з каменями білого кольору «Фіаніт», вагою 5 г, 585 проби, вартістю 2997,2 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- пару сережок золотих, 585 проби, з каменями білого кольору «Фіаніт» вагою 3 г, вартістю 1798,44 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- каблучку золоту 583 проби, вагою 5 г, з одним каменем рожевого кольору «Александрит», вартістю 2986,95 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- часи із золотим корпусом, 583 проби, вагою золота 10 г, вартістю 5973,9 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- часи із золотим корпусом, фірми «Doxa», із золотим браслетом червоного та білого золота, 6 діамантами, 585 проби, вагою 20 г, вартістю 11988,8 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- браслет золотий чоловічий, 585 проби, вагою 25 г, вартістю 14986 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- ланцюжок золотий, 585 проби, вагою 35 г, вартістю 20980,4 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- ланцюжок золотий, 585 проби, вагою 10,95 г, вартістю 7412,00 грн.;
- браслет золотий, 585 проби, вагою 5 г, вартістю 2997,20 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- хрестик золотий, 585 проби, вагою 9,33 г, із вставкою у вигляді «Ісуса Христа», вартістю 6344,40 грн.;
- хрестик золотий, 585 проби, вагою 7 г, із вставками каменів діамант, вартістю 4196,08 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- каблучку золоту, 583 проби, вагою 1,51 г, вартістю 1026,80 грн.;
- ланцюг золотий 585 проби, вагою 4 г, вартістю 2397,76 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- кулон золотий у вигляді «серця» з одним каменем білого кольору «Фіаніт», 585 проби, вагою 1 г, вартістю 599,44 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- одну сережку золоту, 585 проби, вагою 1 г, вартістю 599,44 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- хрестик золотий вагою 5 г, 585 проби, із зображенням Ісуса Христа, вартістю 2997,20 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- браслет срібний, 925 проби, вагою 5 г, з підвісками у вигляді дельфінів та сердечок, вартістю 56,85 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018;
- два хрестики срібні, вагою 2 г, загальною вартістю 22,74 грн., згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018.
Після чого ОСОБА_10 , вчинивши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, забравши викрадене майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 120701,15 грн.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року:
ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019 року остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 залишено без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 21.11.2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_10 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 21.11.2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 1200 гривень та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, а всього 2200 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 84575,33 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а всього 89575,33 гривень.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначеного покарання, просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про його особу, який хворіє на гепатит С, а також обставини, що пом`якшують покарання: визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги просить на підставі ст.72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_12 просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного судом покарання та в частині задоволення цивільного позову, призначити ОСОБА_10 більш суворе покарання та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що обвинувачений не визнав її цивільного позову у повному обсязі, а тому не може бути мови про щире каяття останнього, адже проста заява про наявність каяття самого фату каяття не може доводити. Обвинувачений навіть не вибачився перед нею.

Щодо активного сприяння розкриттю злочину, то цього також не було доведено стороною захисту, адже ніяких активних дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину обвинувачений не вживав. За таких обставин вважає призначене покарання занадто м`яким.

Крім того вказує, що суд, задовольняючи частково цивільний позов, не врахував справжнього ступеню та глибини її моральних страждань від скоєного щодо неї злочину. Судом першої інстанції безпідставно було зменшено розмір моральної шкоди. Підстави, з яких виходив суд першої інстанції для неї є незрозумілими, адже вона втратила усе, що накопичувала за своє життя і ступінь своїх страждань оцінила, виходячи із своїх відчуттів щодо втрати.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного судом покарання та в частині задоволення цивільного позову, призначити ОСОБА_10 більш суворе покарання та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що обвинувачений не визнав її цивільного позову у повному обсязі та заперечував кількість та вартість вкрадених ним речей, а тому не може бути мови про щире каяття останнього, адже проста заява про наявність каяття самого фату каяття не може доводити. Обвинувачений навіть не вибачився перед нею.

Щодо активного сприяння розкриттю злочину, то цього також не було доведено стороною захисту, адже ніяких активних дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину обвинувачений не вживав. За таких обставин вважає призначене покарання занадто м`яким.

Крім того вказує, що шкода, завдана їй кримінальним правопорушенням є значно більшою, ніж заявлена у первісному позові, суд визначив вартість викраденого з урахуванням цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту, що є неправильним. Разом з цим, судом першої інстанції безпідставно було зменшено розмір моральної шкоди. Підстави, з яких виходив суд першої інстанції для неї є незрозумілими, адже вона втратила усе, що накопичувала за своє життя і ступінь своїх страждань оцінила, виходячи із своїх відчуттів щодо втрати.

В матеріалах кримінального провадження міститься клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про відмову від апеляційної скарги, датоване 08.04.2021 року (т. 3 а.п. 69).

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_10 не підтримав клопотання про відмову від апеляційної скарги та просив розглянути його апеляційну скаргу по суті.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав власну апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційних скарг потерпілих. Зазначив, що він розкаюється у скоєному та не згоден зі строком покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги останнього, просив задовольнити апеляційні вимоги та заперечував проти доводів та вимог апеляційних скарг потерпілих.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав апеляційні скарги потерпілих та просив їх задовольнити. Проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечував.
Потерпіла ОСОБА_7 підтримала власну апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого. Зазначила, що не погоджується з призначеним судом першої інстанції обвинуваченому строком покарання, вказавши, що якщо обвинувачений відшкодує їй шкоду, то вона не буде вимагати призначення більшого покарання.
Потерпіла ОСОБА_8 підтримала власну апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого. Зазначила, що не погоджується з визначеним судом першої інстанції обвинуваченому строком покарання, зі стягнутою на її користь сумою шкоди та вартістю викраденого майна.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційних скарг, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікацію дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

Відповідаючи на доводи апеляційних скарг щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_10 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який офіційно не працює, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, на момент вчинення злочину раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019 року засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України.

Одночасно,відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі досліджені усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, визначених відповідними частинами санкцій статей та положеннями ст. 63 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Доводи потерпілих про те, що районним судом безпідставно враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Так, щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Активне сприяння розкриттю злочину означає, що особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу правоохоронним органам у розкритті злочину, тобто встановленні всіх обставин вчинення злочину, винних осіб, а також у виявленні причин та умов злочину. Сприяння у розкритті злочину може виражатися у правдивому повідомленні органам слідства про всі обставини вчинення злочину, викритті співучасників, видачі або наданні допомоги у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, видачі знарядь та засобів вчинення злочину, наданні інших доказів у справі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 визнав свою вину повністю, детально розповів про обставини, за яких було вчинено кримінальні правопорушення, щиро, а не уявно, розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого та засуджував свої дії, просив суворо не карати. В поданій апеляційній скарзі та в ході апеляційного перегляду даного кримінального провадження неодноразово розкаювався у вчиненому.

Крім того, щире каяття було зазначено і в обвинувальному акті як обставина, що пом`якшує покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

За встановлених обставин апеляційний суд вважає, що районним судом були вірно зазначені у якості обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, колегія суддів не може погодитись із твердженнями потерпілих про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення призначеного ОСОБА_10 покарання.

Обставини, на які посилається обвинувачений, як на підстави для пом`якшення покарання, судом першої інстанції були взяті до уваги, про що свідчить зміст оскаржуваного вироку та призначення ОСОБА_10 покарання у розмірі близькому до мінімального.

Посилання ОСОБА_10 на наявність у нього тяжкого захворювання не впливає на правильність висновків суду про вид та розмір призначеного покарання.

Вагомих обставин, які б можна було віднести на користь зменшення призначеного покарання апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів обвинуваченого як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_10 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Стосовно вимог обвинуваченого щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII від 26.11.2015 року, то колегія суддів вважає, що вони також не підлягають задоволенню.

Так, Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч. 5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Отже, якщо особа вчинила злочин після 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Так, за матеріалами даного кримінального провадження вбачається, що злочини ОСОБА_10 вчинені у липні 2018 року, що не передбачає застосування до останнього положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції, визначеній Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), який відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, вбачається відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Доводи потерпілих про занижений розмір морального відшкодування на їх користь є частково обґрунтованими і дають підстави для збільшення розміру вказаного відшкодування.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване ст.ст. 32, 56 Конституції України.

Цивільне законодавство України під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів вважає переконливими доводи апелянтів про те, що суд при визначенні розміру морального відшкодування, в порушення вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, належно не врахував всі обставини події, їх характер та обстановку, всю глибину душевних страждань потерпілих після втрати викрадених речей, які вони накопичували за своє життя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія суддів прийшла до переконання, що визначений судом розмір морального відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_12 в 2 000 грн. та потерпілої ОСОБА_8 в 5 000 грн. є явно несправедливим, невиваженим і належно не компенсує їх моральну шкоду, тому його слід збільшити, а саме: на користь потерпілої ОСОБА_12 до 10 000 грн. та потерпілої ОСОБА_8 до 20 000 грн.

При цьому, апеляційний суд враховує вимоги розумності, справедливості й виваженості, а також незадовільний матеріальний стан обвинуваченого,що є підставою для часткового задоволення апеляційних вимог потерпілих.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову підлягає зміні.

Доводи потерпілої ОСОБА_8 про те, що суд невірно визначив вартість викраденого майна за цінами на дорогоцінні метали у вигляді брухту колегія суддів вважає неспроможними з таких підстав.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину.

Враховуючи відсутність документального підтвердження вартості ювелірних виробів та годинників, їх вартість обґрунтовано була визначена судом першої інстанції згідно встановлених Національним банком України закупівельних цін на дорогоцінні метали у вигляді брухту станом на 24.07.2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу сторони захисту через необґрунтованість заявлених вимог залишити без задоволення, а апеляційні скарги потерпілої сторони задовольнити частково, змінити вирок суду внаслідок часткового погодження із доводами потерпілих.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року відносно ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК Українизмінити.

Збільшити суми моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 до 10 000 (десять тисяч) гривень, на користь ОСОБА_8 до 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4