Справа № 756/5424/21
Провадження № 1-кс/756/912/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО» на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020,

УСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО» на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020.

Скаржник вказує, що у провадженні п`ятого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000424 від 21.08.2020.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року було частково задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020.

26 листопада 2020 року був проведений обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обшуку, 26 листопада 2020 року, було вилучено, крім іншого, комп`ютерну техніку, а саме: ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068».

При цьому скаржник акцентує увагу, що вилучене майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки дозвіл на його відшукання ухвалою не надавався. Разом з цим, скаржник порушував перед слідчим питання щодо арешту майна, однак перелік майна, на яке слідчий просив накласти арешт, не містив вищевказані ноутбуки.

Одночасно скаржник зазначає, що назване майно відсутнє у переліку речей і документів, які відповідно до постанови старшого слідчого з ОВС 5-го СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 від 27.11.2020, визнані речовим доказом та приєднанні до матеріалів кримінального провадження.

А отже скаржник вважає, що вищевказане майно, належне ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО», вилучене під час обшуку, а саме: ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068» утримується слідчим безпідставно та незаконно.

Ураховуючи викладене, представник скаржника ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити, визнати бездіяльність старшого слідчого з ОВС 5-го СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО», вилученого 26.11.2020 під час обшуку та зобов`язати старшого слідчого з ОВС 5-го СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 або іншу уповноважену на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020 службову особу негайно повернути ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО» ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068», вилучені 26.11.2020 під час обшуку в приміщенні за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 21-А.

Представник скаржника ТОВ «ІМЕПРО ДЕЛЬ ГУСТО» адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце повідомлявся належним чином. При цьому, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати скаргу за відсутності скаржника, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Уповноважений прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. При цьому, слідчий з ОВС п`ятого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги заперечує.

Враховуючи, що неявка у судове засідання прокурора та слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність останніх.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Питання щодо правового статусу майна, яке вилучене в ході обшуку, врегулювано діючими нормами процесуального законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту, за вироком суду у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, з цієї норми можна зробити висновок, що майно на відшукання якого надано дозвіл в ухвалі суду, не є тимчасово вилученим майном.

Судом встановлено, що 02.11.2020 року слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/13658/20 було постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

26.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року було проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обшуку були вилучені: ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068».

Водночас, слід зазначити, що як вбачається з ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року, у клопотанні у частині надання дозволу на вилучення комп`ютерної техніки було відмовлено та зазначено, що наявна в комп`ютерній техніці інформація, якщо вона стосується даного кримінального провадження, може бути скопійована відповідними спеціалістами під час обшуку.

Отже, у даному випадку майно щодо якого заявник звернувся до слідчого судді з вимогою про зобов`язання повернути, а саме: ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068», має процесуальний статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку речей та документів, щодо якого надано дозвіл на проведення обшуку.

При цьому, слідчим суддею не встановлено даних, які б свідчили про арешт згаданого тимчасово вилученого майна.

У силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, установлені у судовому засіданні обставини свідчать, що вилучене 26.11.2020 майно, а саме: ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068», слід повернути особі, у якої його було вилучено ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО».

Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО» на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020.

Керуючись статтями 2, 24, 167, 169, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО» на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020 задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого з ОВС п`ятого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 або іншу уповноважену на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000424 від 21.08.2020 службову особу негайно повернути ТОВ «ІМПЕРО ДЕЛЬ ГУСТО» ноутбук «hp №5cb3030z52», ноутбук «Samsung №BA66-06322A», ноутбук «hp №5cb2441n48», ноутбук «Asus №e2n0cxirr14e068», вилучені 26.11.2020 під час обшуку в приміщенні за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 21-А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1