Справа №295/7526/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про відмову у задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 року ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді зі скаргою в якій просить скасувати постанову дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 14.05.2021 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 11.05.2021 у кримінальному провадженні № 0000790 від 26.04.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України та зобов`язати дізнавача СД Житомирського РУГІ ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнати речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000790 від 26.04.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України приміщення загальною площею 111,4 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності і звернутися до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження № 0000790 від 26.04.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України, шляхом накладення арешту на приміщення загальною площею 111,4 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження указаним майном та забороною проведення будь-яких реєстраційних дій щодо останнього.
Вивчивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження по зазначеній скарзі слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з скарги остання просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволені клопотання про накладення арешту від 14.05.2021.

Згідно з узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, зазначено, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування. Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Згідно розділу 6 зазначеного узагальнення розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Як вбачається зі скарги, бездіяльність слідчого, яка полягає в не накладенні арешту на майно, яка оскаржується ОСОБА_2 , не віднесена до предмета розгляду слідчим суддею.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до змісту скарги заявник просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту від 14.05.2021, проте оскарження дій слідчого щодо винесення оскаржувальної постанови не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Враховуючи, що положеннями статті 303 КПК України не передбачено право оскарження постанови слідчого про відмову в задоволені клопотання про накладення арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про відмову у задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів. У разі, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1