Справа № 357/1829/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні та угоду про визнання винуватості, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001082 від 27.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, Вінницької області Погребищенського району, села Травневе, українця, з середньо спеціальною освітою, призваний 13.02.2016 Чуднівським РВК Житомирської області, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стрілець - помічник гранатометника 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»,

Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»: від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII; від 06.05.2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VII; від 21.07.2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII; від 14.01.2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIII, з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 13.02.2016 року солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством Оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 терміном на три роки та зарахований відповідно до наказу командира вказаної військової частини до списків особового склад навчальної механізованої роти вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом. Після закінчення проходження у військовій частині НОМЕР_3 1 курсів підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом, солдата ОСОБА_4 направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де наказом №119 від 26.04.2016 командира вказаної військової частини його зараховано до списків військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-санітара 7 механізованої роти З механізованого батальйону, та в подальшому 04.04.2018 року відповідно до наказу № 78 командира військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону. Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 4, 9, 11, 16, 120 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою. Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, солдат ОСОБА_4 повинен був прибувати на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 яка дислокується в АДРЕСА_2 годині кожного робочого дня. Разом з цим, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді та достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 29.04.2018 о 8 годині 00 хвилин без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на служб до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та безпідставно вибув до місця своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , де по 17.02.2021 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, яке полягає у не з`явивленні на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили угоду про визнання винуватості, укладену між ними 24 лютого 2021 року, затвердити.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 24 лютого 2021 року, укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, пояснив про причини скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік. Покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч. 4 ст. 407 КК України, погоджену сторонами угоди.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався за відсутності підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 24 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001082 від 27.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1