печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
16.06.2021 старший слідчий в ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді ОСОБА_1 з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 14.06.2021 під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000497 в приміщеннях відділу митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби України за адресою: м. Київ, вул. Олекси Довбуша, 22, із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, а саме:

1. Документи в електронному вигляді в кількості 1661 файлів, що розміщені у 191 папці, загальним розміром цих файлів - 240 мб (252 535 805 байт), з відомостями щодо митного оформлення товарів (митні декларації, товаро-супровідні документи, витяги з АСМО «Інспектор 2006», а також інші документи) по 99 митним деклараціям, що оформлювались за участі декларанта ТОВ «АВ Логистик», які записано на USB-флеш-накопичувач «Powiat Radomszczanski», загальним об`ємом 8ГБ.

У судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим відділом Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 05.03.2021 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання слідчий зазначив наступне.

Під час досудового розслідування слідством встановлено, що заступник начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_6 та іншими службовими особами Київської митниці Держмитслужби, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності, у скоєнні якого підозрюється, за наступних обставин.

З клопотання вбачається, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_7 економічно зацікавлений у розмитненні товарів, які супроводжуються ТОВ «АВ Логистик» в зоні дії відділу Митного оформлення № 1 Митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вирішили обернути дану ситуацію на власну користь, та розпочали штучно створювати перешкоди при розмитнені відповідних товарів, які переміщуються в режимі «Внутрішній транзит», «Транзит», «Імпорт».

Також, в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , реалізуючи розроблений план, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , переслідуючи прямий корисливий умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_7 вимогу про те, що подальше проведення митних формальностей із товарами, які супроводжує ТОВ «АВ Логистик», без відповідних штучних перепон, можливе на умовах передачі йому особисто та ОСОБА_6 щомісяця неправомірної вигоди у розмірі від 50 до 100 доларів США за кожен контейнер товарів, з яким необхідно провести встановлені Законом митні формальності.

Лише у разі прийняття ОСОБА_7 таких умов та передачі винагороди у вказаних розмірах, ОСОБА_5 зможе забезпечити безперешкодне проходження митних формальностей у найкоротші строки, організує швидке проведення митних оглядів та переоглядів контейнерів з товаром, або взагалі надасть вказівку не проводити огляд та вивантаження товару.

Вислухавши умови ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , розуміючи, що у разі непогодження із вищевказаними вимогами про передачу неправомірної вигоди, митне оформлення товарів для ТОВ «АВ Логистик» буде здійснюватися проблематично, у результаті чого Товариство може понести значні матеріальні витрати, змушений був погодитися на умови ОСОБА_5 , при цьому, розуміючи явно протиправний характер його дій, вирішив звернутися із відповідною заявою про злочин до правоохоронних органів і надалі діяв під їх контролем.

Загалом, як вказав слідчий в клопотанні, ОСОБА_5 отримав від заступника директора ТОВ «АВ Логистик» ОСОБА_8 неправомірну вигоду у значному розмірі за безперешкодне митне оформлення товарів та пришвидшення процедури митного оформлення контейнерів із товарами згідно із електронними митними деклараціями ТОВ «АВ Логистик» на загальну суму 5225 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дати отримання становило 140 тис. 897 грн.

14.06.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.06.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14.06.2021 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 10.06.2021 у справі №757/30784/21-к проведено обшук в приміщеннях відділу митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби України за адресою: м. Київ, вул. Олекси Довбуша, 22, в ході якого виявлено та вилучено наступне:

1. Документи в електронному вигляді в кількості 1661 файлів, що розміщені у 191 папці розміром 240 мб (252 535 805 байт) з відомостями щодо митного оформлення товарів (митні декларації, товаро-супровідні документи, витяги з АСМО «Інспектор 2006»), по 99 митним деклараціям, що оформлювались за участі декларанта ТОВ «АВ Логистик», які записано на USB-флеш-накопичувач «Powiat Radomszczanski», загальним об`ємом 8ГБ;

2. Ключ від автомобіля «Mitsubishi» - 1шт., ключ блокування коробки передач з написом «264» 1шт., брелок-сигналізація «Sheriff» - 1шт., магнітний ключ від дверей синього кольору 1шт.;

3. Копія наказу Київської митниці від 02.11.2020 № 440 на 1 арк.;

4. Положення про відділ митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби України на 20 арк.;

5. Копія посадової інструкції заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби України на 3 арк.

15.06.2021 вилучені під час вказаного обшуку речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 14.06.2021 під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000497 в приміщеннях відділу митного оформлення №1 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби України за адресою: м. Київ, вул. Олекси Довбуша, 22, із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, а саме:

1. Документи в електронному вигляді в кількості 1661 файлів, що розміщені у 191 папці, загальним розміром цих файлів - 240 мб (252 535 805 байт), з відомостями щодо митного оформлення товарів (митні декларації, товаро-супровідні документи, витяги з АСМО «Інспектор 2006», а також інші документи) по 99 митним деклараціям, що оформлювались за участі декларанта ТОВ «АВ Логистик», які записано на USB-флеш-накопичувач «Powiat Radomszczanski», загальним об`ємом 8ГБ.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1