н/п 1-кс/766/1958/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГКНП в Херсонській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, українки, громадянки України, неодруженої, з середньою - спеціальною освітою, яка працює начальником торгівельного відділу в ТОВ «Крайтекс Сервіс», зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (т.м. НОМЕР_1 ), раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово строком на 60 днів.

2.Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2020 близько 09.00 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по Бериславському шосе зі сторони пл. Привокзальна в напрямку вул. Ладичука в м. Херсоні, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, порушуючи вимоги п.п. 2.3.б), 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину справа на ліво за ходом її руху, своєчасно не зменшила швидкість аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого, здійснила наїзд на останню.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №348 від 30.09.2020, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Вказані наслідки знаходяться в причинному зв`язку з порушенням зі сторони водія автомобіля DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимог Правил дорожнього руху України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

19.02.2021 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, а саме ч.2 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що вказує на існування ризиків, які дають підстави вважати, що в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту, підозрювана переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.

Викладені ризики свідчать про те, що застосування до ОСОБА_4 заходу не пов`язаного із домашнім арештом, не зможе забезпечити її належної поведінки та попередити спроби підозрюваної переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити або сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання можливим спробам перешкодити кримінальному провадженню шляхом невиконання законних вимог слідчого, прокурора та суду та запобіганню незаконного впливу на потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, наявна необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- цілодобово не покидати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за кожним викликом;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон.

Доводи сторін у судовому засіданні:

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник заперечував проти клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на ті обставини, що ризики відсутні, за час досудового розслідування підозрювана не порушила жодного обов`язку, з`являлася на всі виклики слідчого, відшкодувала матеріальну шкоду. Працює, робота, пов`язана з поїздками, заінтересована у завершенні досудового розслідування.

Підозрювана підтримала все сказане захисником. Пояснила, що в м. Херсоні проживає 15 років, має постійну роботу.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

19 лютого 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними за кримінальним провадженням доказами, а саме: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 10.07.2020, та план-схемою до нього, оглянуто ділянку проїзної частини в м. Херсоні на Бериславському шосе, та зафіксовано наявну слідову інформацію на місці події; - показами свідка ОСОБА_9 ; - показами підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання слідчого за своїм змістом не містить жодного обґрунтування наявності ризиків. Формальне зазначення ризику переховування не є його належним обґрунтуванням.

Відповідно до ч.1 ст.184КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів повинно містити:

1)короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушенні, у якому підозрюється або обвинувачується особа;

2)правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3)виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4)посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5)виклад обставин, на підставі яких слідчий. Прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:

6)обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7)обґрунтування необхідності покладання на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Таким чином, основний зміст клопотання має складати виклад ризиків та обставин, що їх підтверджують.

Натомість зміст клопотання слідчого про застосування досить суворого запобіжного заходу складає детальний опис події кримінального правопорушення та суть зібраних доказів у кримінальному провадженні.

Зазначивши про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме ч.2 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий зробив висновок, що це і є ризиками і до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Однак, лише тяжкість покарання, яка загрожує не є основним та виключним фактором доведення вказаного ризику.

У клопотанні про ризики заявлено формально, без будь-якої конкретизації до підозрюваного, тоді як у рішенні ЄСПЛ у справі «Клішин про України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А в п.111,112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Основним доводом слідчого та прокурора щодо існування ризиків є тяжкість покарання. Але тяжкість покарання відповідно до ст.178КПК України є тільки однією з 12 обставин, які мають враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Щодо ризику переховуватися від органу досудового розслідування, то слідчий з прокурором не обґрунтували його і не надали жодного доказу реальності існування такого ризику. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрювана може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме при їх сукупному аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Підозрювана має постійне місце проживання, працює. Відшкодувала шкоду, заподіяну потерпілій.

Підозрювана не порушувала жодного обов`язку. Незрозуміло чому її через сім місяців після ДТП необхідно ізолювати від суспільства шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, що може бути виконано завдання для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурор не довів яке завдання має бути виконано в результаті застосування до підозрюваної цілодобового домашнього арешту.

Суть домашнього арешту полягає в тому, щоб ізолювати небезпечну для суспільства особу, мінімізувати ризик вчинення іншого правопорушення. В даному випадку особа підозрюється у вчиненні злочину з необережності, не є небезпечною для суспільства в розумінні її агресивності, а тому слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не потребують такого обмеження свободи підозрюваної.

Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Так, як прокурором не доведено необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. З метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрювану обов`язки, визначені ч.5 ст.194КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 179, 182, 186, 194КПК України слідчий суддя,

постановила :

Клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГКНП в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту - відхилити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 16 квітня 2021 року.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого прокурора, слідчого судді, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 05 хвилин 26 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1