Справа № 463/5782/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/609/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_11 , погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання з 01:30 год. 20 травня 2021 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 270 000 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими підозрюваними;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 19.07.2021 о 01.30 год.
Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування трьох ризиків, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності і які не є мінімальними. Відповідно, з огляду на зв`язки підозрюваного він має реальну можливість завдати шкоди кримінальному провадженню і тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2021 року, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_11 , погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, протиправною, незаконною та невмотивованою, прийнята слідчим суддею з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого суто формально, не вникаючи в суть справи, а також не перевірив, не дослідив та не надав належної оцінки наявним обставинам та доказам в справі.

Зазначає, що слідчий суддя не встановив чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, що, на думку захисника, потягло за собою ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

На переконання сторони захисту, підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України є повністю необґрунтованою, жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив та вказував про те, що ОСОБА_6 якимось чином причетний до вчинення інкримінованих йому злочинів стороною обвинувачення не долучено до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не було враховано слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали.

Наголошує, що з викладеного вбачається, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 ухвал НСРД апріорі не можуть обґрунтовувати висунуту ОСОБА_6 підозру. Отже, з викладеного вбачається, що всі вищезазначені так звані матеріали негласних слідчих (розшукових) дій у вказаній справі є недопустимими доказами, а отже апріорі не можуть обґрунтовувати підозру ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину.

Звертає увагу, що висунута ОСОБА_6 підозра викликає обґрунтовані сумніви та не може переконати за таких обставин стороннього спостерігача в тому, що ОСОБА_6 підозра викликає обґрунтовані сумніви та не може переконати за таких обставин стороннього спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг взагалі вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Стверджує, що слідчим суддею не обґрунтовано та стороною обвинувачення не доведено та не підтверджується жодним доказом, що обвинувачений ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування, буде знищувати, ховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, буде незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказує, що слідчим суддею не обґрунтовано взагалі за стороною обвинувачення не доведено чому жоден із більш мілких запобіжних заходів не зможе запобігти на даний час ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, захисник вказує на непомірність та повну неадекватність визначеного слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі розміру застави в сумі 2 270 000 грн як альтернативи тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не має у власності жодного нерухомого майна, транспортних засобів, що підтверджується відповідними витягами з державних реєстрів, а його офіційний дохід за 2020 рік відповідно до його декларації становить всього лише 280 621 грн. При цьому дружина підозрюваного ніде не працює та не має жодного доходу. Також зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано та стороною обвинувачення не доведено та не підтверджено жодними доказами, які б свідчили про доходи ОСОБА_6 , які були б спів мірними із визначеною в оскаржуваній ухвалі заставою, яка є непомірною для ОСОБА_6 та його сім`ї.

07 червня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення захисник адвоката ОСОБА_7 , в яких зазначає, що висунута підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою.

Вказує, що жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив та вказував про те, що ОСОБА_6 якимось чином причетний до вчинення інкримінованих йому злочинів стороною обвинувачення не долучено до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що взагалі не було враховано слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали. Також, стороною обвинувачення долучено до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали щодо проведення оперативної закупки городянкою ОСОБА_14 наркотичного засобу у колишньої поліцейського ОСОБА_15 . Вказує, що дані матеріали не можуть обґрунтувати підозру ОСОБА_6 , оскільки до ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . ОСОБА_6 жодного відношення не має, при цьому, ні ОСОБА_15 , ні ОСОБА_14 ніде не зазначали та не вказували про свій можливий зв`язок з ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 взагалі не знайомий з ОСОБА_14 , ніколи з нею не спілкувався, не зустрічався та ніколи не мав з нею жодних контактів. Також до ОСОБА_15 підозрюваний ОСОБА_6 жодного відношення не має, хоча знайомий з ним, але жодних стосунків з ним не підтримує.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_12 , який заперечив апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000922 внесені дані з приводу вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України.
Згідно протоколу затримання від 19.05.2021 ОСОБА_6 фактично затриманий 20.05.2021 о 01:30 год.
Про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України ОСОБА_6 повідомлено 20.05.2021.
Окрім ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження про підозру повідомлено ще чотирьом особам.
20 травня 2021 року, слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з із можливістю внесення застави в розмірі 5 000 000 гривень.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2021 року вказане клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, одночасно визначено заставу в розмірі Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 270 000 грн, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.
Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 372 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підозрюваного ОСОБА_16 , які надали вичерпні пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та збуту їм наркотичних засобів; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2021, в ході якого ОСОБА_16 повідомив про обставини вчинення підозрюваними кримінальних правопорушень; висновками судових експертиз речовин (наркотичних засобів); протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів; протоколами НСРД, згідно яких встановлено причетність ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 до збуту наркотичних засобів; речовими доказами у справі, а саме вилученими наркотичними засобами та грошовими коштами; іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного злочину.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, зокрема санкції статей, за якими підозрюється ОСОБА_6 , передбачають покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років. В силу вимог статті 12 КК України, вказані злочини є тяжкими, а відтак підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, міцність його соціальних зв`язків зменшує цей ризик, проте не виключає. Доведена і наявність ризиків, передбачених у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на посадове становище підозрюваного такий ризик не є мінімальним, особливо враховуючи той факт, що важливих свідків є лише троє, крім того підозрюваний після того як дізнався про те, що свідок працює під контролем правоохоронних органів намагався здійснити на нього тиск. Також підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, будучи обізнаним із специфікою роботи правоохоронних органів та використовуючи свій авторитет і здобуті зв`язки по службі може перешкоджати слідству у вчиненні дій, спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні.
Зокрема, приймаючи дане рішення судом першої інстанції вірно враховано конкретні обставини та тяжкість правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу і майновий стан підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні дітей, не судимий, офіційно працевлаштований, є особою молодого віку, відсутність інформації про наявність в підозрюваного тяжких патологічних захворювань, а також дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення слідчих дій, які дають на даній стадії кримінального провадження наявність достатніх підстав для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 , врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що з огляду на зв`язки підозрюваного він має реальну можливість завдати шкоди кримінальному провадженню і тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Таким чином, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та обрав останньому винятковий у вигляді тримання під вартою, довівши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та саме такий вид унеможливить переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З таким висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується.
При цьому доводи апелянта стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до уваги не беруться, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. За таких обставин аргументи сторони захисту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст.182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.
Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом другим ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В ч. 4 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного майнового становища особи, що вносить заставу.
Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
При цьому, сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави і прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).
Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також особливий характер справи, який пов`язаний також із значним суспільним інтересом у цьому кримінальному провадженні, який обумовлюється належним функціонування правоохоронних органів, те, що значну шкоду було завдано авторитету правоохоронних органів, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 займав керівну посаду по відношенню до інших підозрюваних та за обставинами кримінального провадження був обізнаний зі всіма деталями злочинної діяльності, а також дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави у виді 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 270 000 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.
Ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів провадження не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді