11.06.2021
Справа №642/6780/20
Провадження 1-кп/642/330/21
УХВАЛА

Іменем України

08 червня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харків кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185, ч.1, ст.187, ч.1 ст.190 України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, відносно вчинення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.185, ч.1, ст.187, ч.1 ст.190 України.

Судом в порядку ч.3 ст. 331 КПК України посталено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Прокурор вважав доцільним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у тяжкому злочині ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що ризики, встановлені не зникли та не зменшилися. На час проведення судового слідства у кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали, а тому слід продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, але не більше 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора, та просив продовжити відносно обвинуваченого строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням скоєного відносно потерпілого злочину.

Захисник ОСОБА_5 , просив відмовити в продовжені строку запобіжного заходу, оскільки клопотання прокурора не було вручене обвинуваченому за 10 днів для ознайомлення.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, суд дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з наступних мотивів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, суд приходить до висновку, що доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, не одружений, проживає м.Харкові без реєстрації.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, за яким обвинувачуються ОСОБА_6 , а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбаченихст.177 ч.1 КПК України, вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 176-177, 314-316, 331, 372 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 185, ч. 1, ст. 187, ч. 1 ст.190 України на 05 серпня 2021 року о 11.00 год.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 до 06 серпня 2021 року з триманням обвинуваченого в установі ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали до 06 серпня 2021 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду, протягом 7 днів.

Повний текст ухвали виготовлений 11 червня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1