Справа № 135/504/21
Провадження № 1-кп/135/59/21
ВИРОК
іменем України

08.06.2021 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000070 від 25.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вишнівчик Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий:
- 17.03.1992 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 48-1 з відстрочкою на 1 рік;
- 19.03.1993 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 43 КК України, до 3 років позбавлення волі;
- 27.01.1997 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини його особистого майна;
- 15.03.1999 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 04.07.2003 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.186, ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;
- 19.07.2007 Бородянським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 27.12.2011 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29.02.2012 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 02.04.2012 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Рівненського районного суду від 22.05.2015 звільнений умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців і 16 днів;
- 22.11.2016 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, крім житла, ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від вирок в частині призначення покарання залишено без змін;
- 12.04.2018 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, крім житла. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2020 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.11.2016 по 18.01.2018, по 18.09.2018, з 19.02.2020 по 10.03.2020. Постановою Верховного суду України на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.01.2020 по 18.02.2020, який відбуває покарання в ДУ «Ладижинська ВК (№39)

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , під час відбування покарання в Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» (далі - Ладижинська ВК № 39), яка розташована у с. Губник Ладижинської міської ради Вінницької області по вул. Гранітна, №15, за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.04.2018, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1,4 ст. 70 КК України, протягом одного року накладалось дисциплінарне стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, яке ніким не оскаржене та не скасоване, а саме: 19.02.2021 ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_3 переведено до приміщення камерного типу строком на двадцять днів за зберігання заборонених предметів.
Проте, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.
Так, 23.03.2021 близько 11 год 20 хв начальником відділення соціально-психологічної служби Ладижинської ВК № 39 ст. лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно з Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 (далі Правила) здійснювався обхід дільниці посиленого контролю Ладижинської ВК № 39 з метою перевірки дотримання засудженими норм порядку відбування покарання.
23.03.2021 о 11 год 20 хв відчинено та перевірено камеру №1 вказаної дільниці, в якій утримується засуджений ОСОБА_3 . Зайшовши до приміщення камери, працівниками адміністрації проведено огляд та встановлено, що дана камера знаходиться в неохайному вигляді та в ній не здійснювалось вологе прибирання.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 самостійно відбуває покарання в приміщенні камери, ОСОБА_5 , відповідно до пункту 3 розділу 2 Правил засудженому ОСОБА_3 було поставлено законну вимогу - здійснити вологе прибирання камери. Проте, засуджений ОСОБА_3 відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, категорично відмовився виконати законну вимогу. Після цього, ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені розділом 3 Правил, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України.
Надалі, 23.03.2021 близько 11 год 40 хв начальником Ладижинської ВК № 39 полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_3 повторно поставлено законну вимогу - здійснити вологе прибирання камери. Проте, засуджений ОСОБА_3 також відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, категорично відмовився виконати законну вимогу представника виправної установи, хоча був зобов`язаний і за станом здоров`я міг це зробити, але умисно не виконав вказану вище вимогу, незважаючи на попередження щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України. Роз`яснивши засудженому його права та обов`язки, працівники адміністрації пішли перевіряти інші камери.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що він, під час відбування покарання у виді позбавлення волі, маючи не зняте та не скасоване дисциплінарне стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, самостійно перебуваючи в камері №1 дільниці посиленого контролю, 23.03.2021 о 11 год 20 хв та 11 год. 40 хв двічі не виконав поставлені законні вимоги адміністрації установи виконання покарання - ДУ «Ладижинська виправна колонія (№ 39)», а саме здійснити вологе прибирання камери, при цьому відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, умисно категорично відмовився виконувати законну вимогу представника установи виконання покарання, хоча за станом здоров`я міг це зробити, але умисно не виконав вище вказану вимогу, незважаючи на попередження щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиросердно розкаявся. Просив суд суворо його не карати, врахувати що він зробив для себе належні висновки.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин зі застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ст. 391 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався за тяжкі корисливі злочини і відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, однак, під час відбування покарання за попередні злочини у місцях позбавлення волі умисно, з метою порушенням режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку із чим на нього було накладено 17 дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття, з яких 4 рази поміщений до дисциплінарного ізолятора установи, 1 раз до приміщення камерного типу установи та отримав 12 доган, після звільнення з приміщення камерного типу ОСОБА_3 знову на шлях виправлення не став та здійснив злочин, передбачений ст.391 КК України, за місцем відбування покарання у ДУ «Ладижинська ВК № 39» характеризується негативно, знаходиться під диспансерним наглядом в медичній частині Ладижинської виправної колонії № 39 з 27.01.2018.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак не знаходить правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ст. 391 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Остаточне покарання ОСОБА_7 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області від 12.04.2018 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, згідно з яким був засуджений до 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, крім житла. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2020 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.11.2016 по 18.01.2018, по 18.09.2018, з 19.02.2020 по 10.03.2020. Постановою Верховного суду України на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.01.2020 по 18.02.2020. Невідбута частина покарання станом на 08.06.2021 становить 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 10 днів, а також додаткового покарання за цим же вироком у виді конфіскації майна.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1, 3 ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.04.2018, згідно з яким його було засуджено до позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, маючи не відбуте покарання строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 10 днів з конфіскацією усього належного йому майна, крім житла, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з конфіскацією усього належного йому майна, крім житла .
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту постановлення даного вироку, а саме з 08.06.2021.
Речові докази після набрання вироком законної сили: флеш-носій марки 2 GB MicroSD з серійним номером 225 із вмістом відеозаписів, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя