Справа № 202/4704/20
Провадження № 1-кс/202/887/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 лютого 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000223 від 17.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділення №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.06.2020 року за № 0000223, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.

15 лютого 2021 року в провадження слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000223 від 17.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно матеріалів клопотання, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000223 встановлено факт вчинення кримінального правопорушення невідомими особами, які за попередньою змовою здійснюють дії щодо заволодіння правом на об`єкти нерухомого майна, які належать на праві приватної власності померлій особі, яка є родичем заявника ОСОБА_5 .
В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив наступне, його тітка ( рідна сестра його батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності володіла квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживала одна до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім цього його тітка володіла 1/2 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а іншою половиною володів його батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки з тіткою у нього були складні стосунки, він не займався оформленням спадщини на 1/2 квартири АДРЕСА_3 , щоб не ускладнювати ситуацію. Після смерті тітки ОСОБА_5 почав займатись питанням спадщини та почав збирати відповідні документи та довідки. Водночас приблизно в середині травня 2020 року від сусідів своєї тітки ОСОБА_5 дізнався що невідомі особи із кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 виносять меблі та особисті речі. Коли він прийшов до квартири АДРЕСА_5 , він помітив що дійсно квартира порожня, всі особисті речі та меблі відсутні. Хто міг потрапити до квартири йому невідомо. Коли ОСОБА_5 почав міняти замки до вказаних квартир до нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_6 , та який сказав «Я смотрящий за этими квартирами», в свою чергу ОСОБА_5 пояснив, що вказані квартири належали його родичам та він наразі займається питанням спадщини. Також, ОСОБА_5 в своїх свідченнях зазначає, що а ні його батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ні тітка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при житті не продавали та не дарували нікому свої квартири, тобто ніяких правочинів з ними не вчиняли.
В рамках кримінального провадження було надано доручення відповідно до ст. 36 КПК України, щодо встановлення невідомих осіб, які намагаються незаконно заволодіти вище вказаним нерухомими майном, в результаті виконання якого було встановлено, що до приватного нотаріуса ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( адреса: АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_1 ) звернувся громадянин який представився як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає: АДРЕСА_8 , користується мобільним телефоном ( НОМЕР_2 ), та надав документи на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресами : АДРЕСА_9 , та зазначив що він є власником зазначених квартир та хотів нотаріально це підтвердити. Після чого ОСОБА_9 надала гр.. ОСОБА_11 запит до КП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ДОР, який останній власноруч відніс та повинен був отримати відповідь на руки. Через деякий час ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що довідку про право власності на зазначене майно отримав.
17.06.2020 до приватного нотаріуса ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , із заявою на припинення будь-яких дій за об`єктами нерухомого майна, які розташовані за адресами : АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , у зв`язку з ти що за вказаними адресами мешкали його рідні, та він являється спадкоємцем. Після чого ОСОБА_9 зателефонувала до КП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ДОР, та запитала чи надавалась відповідь на її запит за вище вказаними адресами, на що їй повідомили що відповідь не готова. Після цього на реєстрацію документів гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не прийшов.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що у результаті реалізації корисливого мотиву незаконного заволодіння правом на майно, яке належить згідно права на спадщину ОСОБА_5 , а саме об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , в органу досудового розслідування виникла потреба у отриманні тимчасового доступу до матеріалів реєстраційних справ об`єктів нерухомого майна за вищевказаними адресами, для встановлення обставин, що мають першочергове значення для кримінального провадження.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Просили розглянути дане клопотання без виклику осіб, у володінні яких знаходяться вказані документи, оскільки існує загроза знищення відомостей, зазначених у клопотанні.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання розглядається без особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частин 5, 6статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3ст. 132 КПК України).

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст.160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді або суду, при цьому в змісті клопотання, серед іншого повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки надані документи не свідчать про наявність передбачених законом обставин, які обґрунтовують необхідність тимчасового доступу до документів, питання доступу до яких порушується слідчим, а також не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.110,131-132,159-160,162-166,309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні № 0000223 від 17.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1