У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2, 3, 4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1, 2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до ухвали Черкаського апеляційного суду від 14.06.2021року скасовано ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 23.03.2021року, якою обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2, 3, 4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1, 2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України повернуто прокурору Черкаської окружної прокуратури для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам ст.291 КПК України. А вказаний обвинувальний акт повернуто до Черкаського районного суду на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.06.2021р. справу повторно передано для розгляду колегії Черкаського районного суду Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Під час підготовчого засідання головуючим суддею ОСОБА_1 , суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано заяви про самовідвід, мотивовані тим, що, оскільки ними в складі колегії суддів Черкаського районного суду Черкаської області у підготовчому судовому засіданні було постановлено ухвалу у цьому кримінальному провадженні від 23.03.2021 року, згідно з якою обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню визнано таким, що не відповідає вимогам КПК України та повернуто його до Черкаської окружної прокуратури, яку скасовано ухвалою Черкаського апеляційного суду. У зв`язку з цим, вони не мають права брати участь у вказаному кримінальному провадженні у суді першої інстанції після скасування ухвали суду першої інстанції, яка ними ж ухвалювалась, а також за наявності обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви в неупередженості. Крім цього, головуючим суддею ОСОБА_1 вказано також підставою для самовідводу і ту обставину, що його батько ОСОБА_16 брав участь у розгляді даного кримінального провадження, як суддя Апеляційного суду Черкаської області.

У судовому засіданні всі учасники процесу хто з`явився, а саме прокурор, троє обвинувачених, захисники, потерпілі та їх представники не заперечували щодо задоволення заявлених самовідводів суддів, вважаючи, що для цього є достатні підстави.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає наступне.
Згідно зі ст.80 КПК України суддя за наявності підстав, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ст.81 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у новому провадженні після скасування ухвали суду першої інстанції, а згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року), зокрема, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Відповідно до ст.21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вимога законності у кримінальному провадженні України поширюється не лише на законність суду, який уповноважений здійснювати судовий розгляд у кримінальних справах, а включає в себе й законність складу суду в конкретному судовому провадженні.
Законність складу суду спрямована на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п.1 ст.6 Конвенції, про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
При цьому, зокрема, ч.2 ст.76 КПК зазначає, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Згідно з правовою позицією, зазначеною у постанові Верховного Суду від 21.06.2018 року в справі № 467/1131/16-к суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права повторно брати участь у новому провадженні виключно після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Судова практика вказує на те, що скасування ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту та розгляд справи після цього тим самим складом суду неодноразово слугувало підставою відповідно до п.2 ч.2 ст.412, ч.2 ст.76 КПК України до скасування вироку суду у зв`язку із ухваленням вироку незаконним складом суду (ухвали Кропивницького апеляційного суду у справах №398/2345/17 від 18.06.2019 року, №404/8271/13-к від 05.03.2019 року, Київського апеляційного суду у справі №356/1704/16-к від 21.05.2019 року).
Крім того, Вищій Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №9-108/0/4-17 від 20.01.2017 у порядку надання методичної допомоги судам нижчого рівня з метою однакового застосування норм Конституції та інших законів України на основі узагальнення судової практики та аналізу судової статистики, висловив правову позицію щодо недопустимості подальшого розгляду кримінального провадження складом суду, ухвала якого про повернення обвинувального акту скасована.
Колегія суддів констатує, що з аналогічних підстав вже були заявлені та задоволені відводи суддям Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (ухвала Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.09.2018р.), ОСОБА_19 (ухвала Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29.01.2021р.) під час розгляду ними даного кримінального провадження, що послугувало підставою для передачі кримінального провадження Черкаським апеляційним судом з одного суду до іншого, при цьому, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень з даного приводу.

Наведені обставини, з огляду на вище викладене, є підставою, яка відповідно до вимог ч.2 ст.76 КПК України виключає можливість розгляду даного кримінального провадження суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а висловлена судом у вказаному складі позиція (думка) та зроблені висновки щодо конкретних невідповідностей обвинувального акту вимогам КПК України в ухвалі, яку скасовано, безумовно можуть викликати сумнів у об`єктивного спостерігача щодо неупередженості складу колегії суддів у разі подальшого розгляду даного кримінального провадження та ухвалення в ньому в тому числі процесуальних рішень. Відповідно, у разі продовження розгляду даного кримінального провадження даним складом суду і ухвалення вироку, такий вирок може бути скасований судами вищих інстанцій лише із зазначеної підстави. Відтак, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для задоволення заявлених самовідводів.
Крім цього, при додатковому вивченні матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що суддя ОСОБА_16 (який є батьком головуючого судді ОСОБА_1 ) брав участь у розгляді даного кримінального провадження, як суддя Апеляційного суду Черкаської області, а саме: суддя ОСОБА_16 був у складі колегії суддів апеляційного суду, яка 16.12.2015р. скасувала ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, направила дане кримінальне провадження на новий судовий розгляд в іншому складі суду та залишила без змін міру запобіжного заходу всім обвинуваченим (а.с.43 Том №2). Також, суддя ОСОБА_16 виклав свою окрему думку стосовно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 16.12.2015р., зокрема стосовно невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України та допущення органами досудового розслідування істотних порушень вимог ст.291 та ст.109 КПК України (а.с.44 Том №2). Також суддя ОСОБА_16 був у складі колегії суддів апеляційного суду, яка 25.02.2014р. своєю ухвалою скасувала ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_20 від 06.02.2014р. про залишення без розгляду скарги ОСОБА_7 щодо незаконного її тримання під вартою та направила матеріали справи у суд першої інстанції для розгляду по суті, в іншому складі. Таким чином, з метою недопущення сумнівів в неупередженості судді на користь сторони захисту, сторони обвинувачення чи потерпілих, колегія суддів вважає, що заява судді ОСОБА_1 про самовідвід в цій частині також є обгрунтованою та є достатні підстави для відводу судді ОСОБА_1 відповідно до положень ст.75 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід по даному кримінальному провадженню задовольнити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2, 3, 4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1, 2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України, - передати до канцелярії Черкаського районного суду Черкаської області для визначення нового складу суду в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2