Справа № 442/3151/21
Провадження № 1-кп/442/246/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження №0000008 від 27.03.2021 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Уродженця м.Дрогобич, українця, громадднина України, зі середньою освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , адвокатом та депутатом не є, раніше судимого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2010 до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:
Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_2 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, всупереч ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст..1 Закону України «Про заходи протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, та зберігав до 09.02.2021 наркотичний засіб для власного споживання без мети збуту за наступних обставин. 09.02.2021 орієнтовно о 17.00 год. у ОСОБА_2 , який перебував поблизу приміщення психо-неврологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Дрогобицька міська поліклініка №4», що розташоване в м.Дрогобичі на вул.Січових Стрільців 20, працівниками поліції виявлено та вилучено медичний шприц для ін`єкцій ємністю 2 мл із вмістом у ньому прозорої речовини наповненою до позначки 1,4 мл, який ОСОБА_2 незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого та зберігав для власного споживання без мети збуту. Відповідно до результатів експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів встановлено, що наданий на дослідження шприц для ін`єкцій ємністю 2 мл із вмістом у ньому прозорої речовини наповненою до позначки 1,4 мл містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - мета дон, в кількості 0,0225 грама, що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 відноситься до невеликого розміру наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.
Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , та за підписом захисника ОСОБА_5 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо

вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичний засіб без мети збуту.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 відповідно до довідки від 02.04.2021 знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з 2015 р., а також перебуває на обліку в лікаря психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому розкаюється, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винуватого, як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді обмеження волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_2 в період дії іспитового строку таз метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З речовими доказами необхідно поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: спец пакет SUD1135406 із вмістом: медичного шприца для ін`єкцій ємністю 2 мл. з прозорою речовиною наповненою до позначки 1,4 мл. та паперовий конверт із поміщеним змивом з правої та лівої руки ОСОБА_2 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1