Справа № 216/2921/18
Провадження № 1-кп/216/156/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Котенко А.В.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, об`єднанні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000728, 0000117, 0001234, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 20.06.1995 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 140, 46-1 КК до 3 років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання на 2 роки, на підставі п. А ст. 1 Закону України «Про амністію» від відбування покарання звільнений,

- 03.04.1996 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.01.2000 звільнений за відбуттям строку покарання;

- 26.04.2004 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 1 ст. 122, 75, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 09.12.2004 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 185,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 03.07.2007 умовно-достроково,

- 15.02.2010 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, 02.07.2011 звільнений за відбуттям строку покарання

- 19.12.2011 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, 09.11.2012 звільнений за відбуттям строку покарання,

- 07.02.2013 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

- 17.06.2013 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- 11.09.2013 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185, 71, 78 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 05.07.2017 звільнений за відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 126-1 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор Уца Д.О.,

обвинувачений ОСОБА_1 ,

захисник Єлаєв Ю.Л.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.04.2018 приблизно о 16 годині 30 хвилин, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь з метою власного збагачення, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, усвідомлюючи обмеженні межі приватності місця знаходження майна, впевнившись у відсутності ймовірних свідків - очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, за допомогою фізичної сили розбив віконне скло та проник до приміщення зазначеного будинку, звідки таємно викрав належне ОСОБА_2 майно, а саме: садовий оприскувач, «Grunhelm SP 12», алюмінієвий бідон об`ємом 15 л, настінний алюмінієвий світильник на дві лампи, загальною вартістю 392,18 грн., згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 17/12.1/211 від 23.05.2018 року. Після чого, ОСОБА_1 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_2 , матеріального збитку на загальну суму 392, 18 грн.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Крім того, 09 січня 2020 року, приблизно о 21:00 год., ОСОБА_1 , знаходячись вдома за місцем мешкання, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , відчуваючи відсутність грошей на придбання алкогольних напоїв та не маючи законного джерела їх здобутку, достовірно знаючи, що його сусідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає у будинку АДРЕСА_3 , вже спить, та те, що на території подвір`я її домоволодіння, на яке можна проникнути через незачинену хвіртку домоволодіння АДРЕСА_4 , в якому на теперішній час, постійно, ніхто не мешкає, знаходиться металобрухт та інші цінні речі, які можна продати, з метою особистого збагачення, вирішив пробратися на територію її подвір`я та викрасти її майно. Так, реалізуючи свій злочинний намір направлений на викрадення майна ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку діяння, діючи умисно, повторно, через незачинену хвіртку будинку АДРЕСА_4 та неогороджену частину розмежувальної полоси між будинками НОМЕР_2 та АДРЕСА_3 , проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій ОСОБА_3 , де впевнившись у тому, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, скориставшись відсутністю свідків-очевидців, діючи умисно, повторно, з території домоволодіння НОМЕР_1 , викрав майно потерпілої, а саме: одноколісну будівельну тачку, вартість якої, згідно висновку експерта № 221 від 25.01.2020, складає 600 грн. 00 коп., кухонну плитку білого кольору не придатну до використання, металевий настінний тримач прапору, металеву частини невідомого призначення прямокутної форми, насос пневматичний чорного кольору, металевий лом. Викравши вказане майно, ОСОБА_1 , завантажив вказане майно до викраденої одноколісної тачки, після чого, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_1 спричинив потерпілій ОСОБА_3 майнового збитку на суму 600 грн. 00 коп.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням до іншого сховища, вчиненого повторно.

Крім того, відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може буди підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводження чи покарання. Згідно з п.п. 3, 14 ч.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого та потерпілої ОСОБА_4 мешкання і реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період з 03.12.2019 по 01.07.2020, на побутовому ґрунті вчиняв відносно матері ОСОБА_4 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої. 06.10.2019 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого та потерпілої мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_4 , а саме ображав нецензурною лайкою, що завдало їй морального та психологічного болю. За цим фактом 03.12.2019 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 винесено постанову про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави. Крім цього, 09.04.2020 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого та потерпілої мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив ті ж самі дії, тобто домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_4 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Домашнє насильство ОСОБА_1 вчинено повторно, протягом року. Продовжуючи свою незаконну діяльність, 09.05.2020 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого та потерпілого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_4 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. За цими фактами 28.05.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 винесено постанову про визнання його винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (триста сорок) грн. на користь держави. Крім цього, 01.07.2020 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого та потерпілого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_4 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_4 завдано психологічних страждань, погіршилась якість його життя, що виразилося у втраті позитивних емоцій, втраті відпочинку та негативних переживаннях.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.126 -1 КК України за ознаками: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений ОСОБА_1 фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання прокурора, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_1 .

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому:

За ч.3 ст. 185 КК України: за ознаками таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно

За ч. 3 ст. 185 КК України: за ознаками таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, інше сховище;

За ч.3 ст. 126-1 КК України: за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України є його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, однак останній вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органом досудового розслідування, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (т.3 м.к.п. а.с. 68), під наглядом лікаря-нарколога перебуває з квітня 2008 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, знятий з нагляду в жовтні 2015 року через судимість (м.к.п. а.с. 67), у зареєстрованому шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні немає, майнову шкоду відшкодував потерпілим повністю шляхом повернення викраденого майна.

Також Центрально - Міським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_1 його способу життя, історію правопорушень, та високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, тому в разі застосування ст 75 КК України, слід покласти обов`язки на нього передбачені ст. 76 КК України.

З урахуванням відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку після вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, думку потерпілої ОСОБА_4 про суворе покарання, суд приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі за правилами ч. 1 ст. 70 КК України в межах санкцій ст. 126-1 та ч. 3 ст. 185 КК України, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст.75 КК України.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_1 в рамках цього кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Потерпілими цивільних позовів не заявлено, однак за ними зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат за проведення судової експертизи, а саме: 572,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати у кримінальному провадженні № 0000728 від 09.04.2018 року за проведення судової товарознавчої експертизи № 17/12.1/21 від 23.05.2018 року у розмірі 572 грн. 00 коп. (п`ятсот сімдесят дві гривень) (т. 3 м.к.п. а.с.53).

Речові докази:

що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 0676/18 (т. 3 м.к.п. а.с. 32) - повернути потерпілій ОСОБА_2 ; що знаходяться на зберіганні у потерпілих, відповідно до розписок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (т.3 м.к.п. а.с. 57, т.1 м.к.п. а.с. 27) - залишити потерпілим;

оптичний диск із відеозаписом, який 25.01.2020 року передав для огляду ОСОБА_5 та оптичний диск із відеозаписом, який 25.01.2020 року передав для огляду ОСОБА_6 (т.1 м.к.п. а.с. 39, т.1 м.к.п. а.с. 45) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000728, 0000117, 0001234 залишити при обвинувальних актах, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2921/18 (1-кп/216/156/21).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя М.В. Бутенко