Номер провадження: 11-сс/813/489/21
Номер справи місцевого суду: 495/1501/21 1-кс/495/611/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000097, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2021 частково задоволено клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та накладено арешт на вилученні в ході проведення огляду місця події 06.03.2021 ділянки «Нижньодністровського» національного природного парку, що розташований між котеджним містечком «Ватер Сіті» та трасою Одеса Рені, з координатами 46.4113781,30.2581189, а саме: очерет, який перебуває в напівпричепі «KRONE» р/н НОМЕР_1 автомобіля марки MAN р/н НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні №0000097, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України.

Своє рішення про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя мотивував тим, що дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області не надано достатніх та беззаперечних доказів необхідності накладення арешту на автомобіль з напівпричепом, а лише щодо необхідності дослідження його вмісту, так як під час досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи яка їх подала.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу якою задовольнити повністю клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення огляду місця події 06.03.2021 ділянки «Нижньодністровського» національного природного парку, що розташований між котеджним містечком «Ватер Сіті» та трасою Одеса Рені, з координатами 46.4113781,30.2581189, а саме: автомобіля марки MAN р/н НОМЕР_2 з тентовим трьохосним напівпричепом «KRONE» р/н НОМЕР_1 , згруженим снопами очерету. Вважає ухвалу слідчого судді постановлену з порушенням норм КПК України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вище зазначене майно відповідає критеріям «Речові докази», та виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для запобігання зміні, знищення та відчуженню даного майна.

Також подав апеляційну скаргу представник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання, як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що з метою здійснення протипожежних покосів, ОСОБА_10 06.03.2021 здійснював свою законну підприємницьку діяльність як ФОП. Виконував роботи на виконання угод № 1, 2 від 29.12.2020 щодо проведення протипожежних покосів на території Нижньодніпровського національного природного парку в районі с. Маяки котеджне містечко «Ватер сіті», схем розташування ділянок для здійснення протипожежних прокосів на 2020-2021 роки, ліміту № 48/2020 від 13.11.2020, ліміту № 50/2020 від 13.11.2020 на використання природних ресурсів у межах Нижньодніпровського національного парку на 2020-2021 роки, дозволу № 5254/05-27/5337 від 28.12.2020 та дозволу № 5255/05-27/5336 від 28.12.2020 на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення за викос 806 т очерету) саме в районі с. Маяки котеджне містечко «Ватер сіті».

В цей день за допомогою, належного йому на праві власності транспортного засобу марки MAN р/н НОМЕР_2 , з напівпричепом «KRONE» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_10 намагався вивезти очерет. Але на вимогу працівників поліції транспортування було припинено.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив залишити без задоволення апеляційну скаргу представника власника майна; думку власника майна ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду не звернув уваги на невідповідність клопотання прокурора про накладення арешту на майно вимогам ст. 171 КПК України, в якому були наведені суперечливі доводи щодо мети та підстав накладення такого арешту.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді апеляційним судом встановлено, що до матеріалів клопотання прокурором, при зверненні з клопотанням до слідчого судді, не було долучено доказів, які його обґрунтовують.

Так із змісту клопотання вбачається, що в провадженні СД Білгород-Дністровстького РВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000097, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, а саме «незаконне зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду». Далі по тексту клопотання йде мова про те, що невстановлені особи скосили очерет на території котеджного містечка на погрузили його на автомобіль. Вказане свідчить про неналежний і поверхневий підхід дізнавача до виготовлення вказаного клопотання. До клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження того, що викос очерету було проведено у незаконний спосіб.

Разом з цим, представником власника майна надано апеляційному суду документи, на підтвердження законності проведення викосу очерету, які не були жодним чином спростовані прокурором у судовому засіданні.

Разом з цим, слідчий суддя не звернув уваги на недоліки клопотання прокурора, прийняв до провадження, розглянув клопотання та постановив оскаржуване рішення, яке не відповідає положенням ст. ст. 2, 7, 170, 173 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги невідповідність та необґрунтованість клопотання прокурора вимогам ст. 171 КПК України в цілому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України,апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, апеляційну скаргу представника власника майна задовольнити, ухвалу слідчого судді - скасувати та відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2021 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000097, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на вилученні в ході проведення огляду місця події 06.03.2021 ділянки «Нижньодністровського» національного природного парку, що розташований між котеджним містечком «Ватер Сіті» та трасою Одеса Рені, з координатами 46.4113781,30.2581189, а саме: очерет, який перебуває в напівпричепі «KRONE» р/н НОМЕР_1 автомобіля марки MAN р/н НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні №0000097, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4