Справа № 643/2495/18
Провадження № 1-в/643/20/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2021

29 березня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області майора внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого 13.08.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що у зв`язку зі змінами у законодавстві про кримінальну відповідальність виникла необхідність у приведенні вироку Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 у відповідність до таких змін.

Від прокурора надійшла заява, із якої вбачається, що прокурор заперечуєш щодо задоволення подання, оскільки призначене судом покарання відповідає санкції КК України і в новій редакції та просить розгляд подання провести у його відсутність.

Представник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області в судове засідання не з`явився.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали та матеріали кримінальної справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню не підлягає, виходячи із такого.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 ОСОБА_5 призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 (далі Закон) внесені зміни до Кримінального Кодексу України, відповідно до яких абзац другий частини другої статті 309 Кримінального Кодексу України слова "позбавленням волі на строк від двох до п`яти років» замінені словами "штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років ".

З наведених норм права вбачається, що новим законодавчим актом внесені зміни до санкції ч.2 ст.309 КК України відповідно до яких передбачений більш м`який вид покарання ніж той, який діяв на час винесення вироку суду, яким засуджено ОСОБА_5 .

Між тим, як вбачається вироком суду ОСОБА_5 призначено покарання в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України, що діяла на час постановлення вироку, так і в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України в нової редакції згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-УІІІ, що набрав чинності 01.07.2020.

Отже, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для зниження покарання засудженому ОСОБА_5 до максимальної межі покарання, встановленого санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 371, 372, 392, 395, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, ст. ст. 72, 74 КК України,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1