Справа № 577/2037/20
Провадження № 1-кп/577/106/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , не одруженого, раніше судимого вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., на даний час штраф сплачений,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
На початку травня 2020 року ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою власного збагачення, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. На виконання спільного злочинного умислу 24 травня 2020 року близько 12 год. 20 хв. невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи відповідно до заздалегідь оговореного з ОСОБА_5 плану, зателефонувала на стаціонарний номер, яким користується ОСОБА_4 та, видаючи себе за її сина ОСОБА_6 , повідомила неправдиві відомості, що останній потрапив у ДТП, у зв`язку з чим йому терміново необхідні гроші на лікування, таким чином, ввів потерпілу в оману. У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомила ОСОБА_4 , що зараз до неї приїде його знайомий, якому потрібно передати грошові кошти в сумі 40 тис. грн. Після цього близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_5 на автомобілі таксі прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та, представившись вигаданим ім`ям, шляхом обману, усвідомлюючи, що остання введена в оману невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від потерпілої грошові кошти в сумі 40 тис. грн. Заволодівши у вказаний спосіб грошовими коштами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та пізніше розпорядився чужим майном на власний розсуд, зокрема частину грошей залишив собі, а частину переказав через термінал самообслуговування ПрАТ КБ «ПриватБанк» на рахунок невстановленої досудовим розслідуванням особи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 190 ч. 2 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого, який має молодий вік, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Біляївським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілою по справі ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 26 000 грн.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 KK України, з підстав зазначених у мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілій.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав цивільний позов в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позов підтриманий цивільним позивачем ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме спричинення їй майнової шкоди, тому завдана майнова шкода підлягає стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 190 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази, а саме: маску тканеву, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, знищити.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1