Ухвала
Іменем України
17 червня 2021 року

м. Київ
справа № 686/2926/21

провадження № 51-2993впс 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Хмельницького апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и в:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло вищевказане подання.
Подання мотивовано тим, що згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням найбільш тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 КК, було вчинено поза межами територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, а саме у м. Стрию Львівської області.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання Хмельницького апеляційного суду, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень і клопотань про відкладення розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені в поданні, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК) кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Положеннями ч. 1 ст. 34 КПКпередбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, більш тяжким серед вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень є злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 КК.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 14 квітня 2020 року, перебуваючи у м. Хмельницькому, вияв на сторінці Інтернет-ресурсу оголошення про продаж автомобіля марки «Skoda Kodiaq», д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 15 квітня 2020 року близько 13:00 ОСОБА_4 у

АДРЕСА_1 отримав нотаріальну довіреність, згідно з якою був уповноважений вчиняти правочини щодо користування вказаним автомобілем. 23 червня 2020 року ОСОБА_4 незаконно уклав фіктивний договір комісії з ТОВ «Кобус» в особі ОСОБА_6 , а він цього ж дня незаконно відчужив зазначений автомобіль ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_4 23 червня 2020 року близько 17:00 зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 на території АЗС «WOC», що в м. Стрию Львівської області, та, знаючи про те, що автомобіль марки «Skoda Kodiaq», д.н.з НОМЕР_1 , перебуває у заставі, використовуючи завідомо підроблені документи, не повідомивши ОСОБА_8 про всі обставини, здійснив обмін на його автомобіль марки «Audi A7», д.н.з НОМЕР_2 . 24 червня 2020 року право власності на автомобіль марки «Audi A7» було зареєстровано за ОСОБА_9 та того ж дня між нею та ломбардом укладено договір позики під заставу вказаного автомобіля.

Тобто, за змістом обвинувачення, незаконне заволодіння транспортними засобами ОСОБА_4 вчинив шляхом їх відчуження за допомогою укладення цивільно-правових угод. Разом з тим у двох епізодах за ч. 3 ст. 289 ККв обвинувальному акті не зазначено місця вчинення цих правочинів.
Навіть якщо вважати, що другий епізод цього злочину незаконне заволодіння автомобілем марки «Audi A7» було вчинено 23 червня 2020 року о 17:00, то за умови, що конкретного часу укладання фіктивного договору щодо автомобіля марки «Skoda Kodiaq», крім дати 23 червня 2020 року, не зазначено, також

неможливо встановити, який із цих злочинів було вчинено пізніше.

За таких обставин відповідно до правил ч. 1 ст. 32 КПК, якщо місце та час вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до обвинувального акта, досудове розслідування цього кримінального провадження здійснювалося слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області та процесуальне керівництво здійснювала Хмельницька обласна прокуратура, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, куди і було направлено обвинувальний акт.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що на підставах, наведених у поданні Хмельницького апеляційного суду, неможливо зробити висновок про необхідність направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до іншого суду, у межах юрисдикції різних апеляційних судів, як це передбачено

ч. 1 ст. 34 КПК, а тому подання необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Подання Хмельницького апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3