Справа № 135/207/20
Провадження №11-кп/801/228/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці в режимі відеконференції кримінальні провадження № 0000014 від 14 січня 2020 року стосовно ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

громадянина України, непрацюючого,

раніше судимого

- 21.11.2014 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який відбуває покарання в Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№ 39)»

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням правил п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць з конфіскацією усього його особистого майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня винесення вироку, тобто з 24.11.2020.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи на загальну суму 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн 12 коп.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Як убачається з вироку, ОСОБА_8 обвинувачується у тому,що він, відбуваючи покарання в Ладижинській ВК № 39, 10.01.2020 близько 13 год 40 хв, перебуваючи в приміщенні лазні, на підлозі, між лавками побачив три поліетиленові згортки, при розгортанні яких всередині виявив кристалічну речовину білого кольору. Будучи особою, засудженою за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та розуміючи, що в даних поліетиленових згортках може міститися наркотичний засіб метадон, ОСОБА_8 помістив поліетиленові згортки з вмістом у них кристалічної речовини білого кольору до шкарпетки на нозі, незаконно придбавши таким чином наркотичний засіб метадон, який надалі незаконно зберігав до 11 год 35 хв 14.01.2020 для власного вживання без мети збуту.

14.01.2020 о 11 год 35 хв першим заступником начальника Ладижинської ВК № 39 підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , начальником оперативного відділу Ладижинської ВК № 39 майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , черговим помічником начальника Ладижинської ВК № 39 майором внутрішньої служби ОСОБА_11 , старшим інспектором відділу нагляду і безпеки Ладижинської ВК № 39 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_12 , оперуповноваженим оперативного відділу Ладижинської ВК № 39 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_13 , молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Ладижинської ВК № 39 молодшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_14 згідно наказу Міністерства юстиції України № 30/5-ДСК від 22.04.2016 «Про затвердження Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань» здійснювався обхід дільниці посиленого контролю Ладижинської ВК № 39 з метою перевірки дотримання засудженими норм порядку відбування покарання, виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, що не передбачені нормативно-правовими актами, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати засудженими, приготувань до втечі з-під варти.

В ході проведеного обшуку камери № 7 дільниці посиленого контролю Ладижинської ВК № 39, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_8 , в рулеті бісквітному виявлено три поліетиленові згортки з вмістом кристалічної речовини білого кольору масою 0,4861 г, яка згідно висновку експерта № 103 від 24.01.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,252 г, яку ОСОБА_8 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, в якій просив вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року відносно нього скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Просить прослухати запис судового засідання від 24.11.2020 року в частині проголошення вироку. Посилається, що суд не повно з`ясував всі обставини провадження. Вирок суду не містить відомостей щодо адміністративно-територіальної одиниці, тобто місця вчинення злочину. Також зазначає, що суд не зазначив в якості пом`якшуючої обставини наявність на утриманні малолітньої дитини та матері, яка є пенсіонеркою. Також просить суд врахувати його визнання провини, щире каяття та те, що він хворіє на невиліковні хвороби.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок відносно ОСОБА_8 без змін; думку захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами та доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає залишенню без задоволення, а вирок без змін з огляду на наступне.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом виконано в повному об`ємі.

Як убачається з вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), тобто як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі в повному об`ємі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та постановлення законного вироку .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені та перевірені у судовому засіданні, яким дана належна юридична - правова оцінка та визначена вірна кваліфікація дій обвинуваченої.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив надто суворе покарання, не взявши до уваги наявність хвороб та визнання вини, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги , оскільки наявність хвороб врахована у вироку при врахуванні даних про особу обвинуваченого. Щире каяття враховано при призначенні покарання як пом`якшуюча покарання обставина. Визнання вини також враховано, у зв`язку із чим проведено судовий розгляд в порядку ст. 349 КПК України.

Щодо тверджень обвинуваченого про наявність на утриманні малолітньої дитини та матері, яка є особою пенсійного віку, колегія суддів враховує це, проте це не знижує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_8 в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає положенням ст.. 65 КК України.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив умисне кримінальне правопорушення під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Разом з цим, відповідних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, вчинив злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про підвищену антисуспільну та кримінальну спрямованість особи обвинуваченого ОСОБА_8 . Також судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 за час перебування в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» характеризується посередньо, перебуває на профілактичному обліку як особа, що схильна до скоєння суїциду та особа, яка скоїла злісне порушення режиму утримання.

Обраний вид та міра покарання, на переконання суду, відповідатимуть не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими, і відповідають меті покарання (ст.50 КК України) та положенням ст. 1 КК України .

Щодо відсутності ОСОБА_8 при проголошені вироку та відсутності відеофайла при проголошенні вироку, суд вважає, що ці обставини не є такими істотними порушеннями норм процесуального закону, що тягли б за собою скасування судового рішення, оскільки суд вчасно у визначений час вийшов з нарадчої кімнати для проголошення вироку, і саме в цей час не було відеоконференцзвязку з установою з технічних причин. Разом з тим, обвинувачений вчасно отримав копію судового рішення та вчасно подав апеляційну скаргу на судове рішення. Право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 не було порушено. Окрім того, як слідує з аудіозапису судового засідання, головуючий суддя роз`яснив всім учасникам процесу порядок проведення судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Заперечень щодо такого порядку, в тому числі від обвинуваченого, до суду не надійшло.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Пунктом 4 ч.1 ст. 409 та ст..413 КПК України визначено підстави скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В даному випадку, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні будь-які юридично-правові та процесуальні підстави для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання,а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року відносно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4