Справа № 211/7393/20
Провадження № 1-кп/211/384/21
У Х В А Л А
іменем України

15 лютого 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника- адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001155 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому, посилаючись на те, що судове провадження не може бути закінчене до закінчення строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, просив суд про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав своє клопотання, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Керуючись приписами ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме судом враховується те що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тому на думку суду продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При цьому, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Вищевказані обставини, на думку суду, є достатнім приводом для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.
Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 331, 336 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, а саме до 15 квітня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1