233 № 233/4903/17
У Х В А Л А
про відвід судді

21 квітня 2021 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0001058 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (головуючий суддя ОСОБА_6 ), перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001058 від 01 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
14 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Відвід мотивований тим, що, на її думку, суд, залишивши без відповіді заяву від 02.03.2021, позбавляє можливості ОСОБА_5 звернутись до ЄСПЛ.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Додала, що 2 березня 2021 року надала заяву до суду з проханням видати довідку для звернення до ЄСПЛ про рух кримінального провадження стосовно неї. Секретар повідомила її, що зазначена заява буде розглянута під час судового засідання. Довідку отримала лише 14.04.2021 року, вона містила помилки. Витратила час з приводу повторного звернення до суду для усунення помилок, вважає дії з затягуванням видачі довідки свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав заяву ОСОБА_5 . Додатково пояснив, що довідку ОСОБА_5 отримала лише 19.04.2021 р. попередня довідка отримана 14.04.2021р. містила помилки. Через зволікання з видачею довідки були позбавлені можливості звернутись до ЄСПЛ. Вказана довідка не відповідає дійсності. Вищевказані дії судді Міросєді викликають сумнів щодо його неупередженості. Крім того, ОСОБА_5 подала заяву, яка повинна бути розглянута в день її надходження, проте суд безпідставно розглянув вказану заяву як клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заяви про відвід судді ОСОБА_6 , оскільки підстави заявленого відводу не передбачені КПК України.
Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду вищевказаної заяви повідомлені належним чином, будь-яких заяв або клопотань не надали, що не перешкоджає розгляду заяви.
Неявка учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду щодо відводу за статтею 81 КПК України.

Суддя, вислухавши думку учасників судового провадження та вивчивши надані документи, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України вбачається, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, що можуть викликати сумнів у його неупередженості. Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Особиста безсторонність суду презюмується, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.ст. 6, 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд, звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суддя вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.
Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду, слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).
Суддя підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Таким чином, особа, яка звертається до суду із заявою про відвід судді повинна вмотивувати відвід, тобто довести (надати докази) про наявність фактів або інформації про те, що існують об`єктивні обставини, які свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді.
В контексті вищевикладеного, в заявленій ОСОБА_5 заяві про відвід судді, останньою наведені обставини про те, що суд, залишивши без відповіді заяву від 02.03.2021, позбавляє можливості ОСОБА_5 звернутись до ЄСПЛ, які на її думку викликають обґрунтовані сумніви, саме в неупередженості судді.
Для вирішення питання про те, чи є підстави для відводу судді ОСОБА_6 від розгляду судової справи № 233/4903/17, суд повинен перевірити наявність підтверджених фактів, які б породжували сумніви щодо упередженості судді у зазначеній справі.
Статтею 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

З матеріалів кримінального провадження №0001058 вбачається, що ОСОБА_5 02.03.2021 р. звернулась до судді ОСОБА_6 у справі №233/4903/17 з заявою, в якій просила надати довідку про результати розгляду кримінального провадження для подальшого звернення до ЕСПЛ. Вказана заява була розглянута під час судового засідання 31 березня 2021 року. Головуючий суддя з`ясував думку учасників провадження постановив: «заяву задовольнити, буде підготовлена об`єктивка, така довідка з часом надходження справи, рух справи та на якій стадії знаходиться на сьогоднішній день». Вищевикладене підтверджується дослідженим в судовому засіданні технічним записом судового засідання за 31.03.2021р. Інформацію заявник отримала 14 квітня 2021 року. Після отримання вказаної довідки 15.04.2021 р. звернулась до суду з заявою, в якій виклала інформацію про помилки які містяться в довідці. Цього ж дня вказані помилки виправлені та заявниця отримала довідку 19.04.2021 р.
Разом з цим, суд при вирішенні питання про відвід судді не вправі давати оцінку процесуальним рішенням судді, які приймаються ним під час судового розгляду справи та правильність яких може бути перевірена судом апеляційної інстанції.
У зв`язку з вищевикладеним, суддя дійшла висновку, що доводи заявника проте, що суд залишив її заяву без відповіді спростовуються матеріалами провадження, тому заявлений відвід не містить підтверджених даних, які б свідчили про необ`єктивність чи упередженість судді під час розгляду кримінального провадження, тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001058 від 01 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1