ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1208/21 Справа № 216/1135/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000199 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 06.06.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати як незаконний, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він не ніс загрози життю потерпілої.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що, за показами обвинуваченого, розбійний напад він не вчиняв, оскільки, коли потерпіла вийшла з будинку, він вже не намагався проникнути до її будинку, при цьому лом та ніж залишив біля дверей будинку, а речами, які були викрадені, ОСОБА_8 заволодів до того, як побачив потерпілу.
Стверджує, що вказаний факт підтвердила потерпіла, яка пояснила, що після того, як обвинувачений покинув її двір, вона побачила біля дверей будинку лом та кухонний ніж, потім вона з`ясувала, що з господарських будівель було викрадено належне їй майно.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 3 місяці з конфіскацією всього майна; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 10.11.2018 року, приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно проник на територію садиби АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 , знаходячись на території вищевказаної садиби, через незачинені двері проник у приміщення літної кухні, де знайшов кухонний ніж, а в одній з господарських будівель знайшов металевий лом та вийшов у двір будинку. В цей час з приміщення будинку вийшла потерпіла ОСОБА_9 та дії ОСОБА_8 стали носити відкритий характер. При цьому, ОСОБА_8 , тримаючи в лівій руці металевий лом та в правій руці кухонний ніж, спрямувавши їх в бік потерпілої, почав погрожувати їй застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, що виразилось у вказівці на адресу останньої відійти у бік та дати йому зайти до приміщення будинку, що потерпіла ОСОБА_9 сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, та повернулась до приміщення будинку, зачинившись зсередини. Після чого, ОСОБА_8 пройшов до приміщення вищевказаної літньої кухні та відкрито заволодів грошима в сумі 3000 грн, мобільним телефоном «Samsung SGH-D880», вартістю 250 грн, упаковкою нарізної ковбаси «Салямі» (яка матеріальної цінності не представляє), жіночими годинниками (які матеріальної цінності не представляють), що належать потерпілій ОСОБА_9 . Тобто, ОСОБА_8 здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням до іншого приміщення. Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 3250 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 розбійний напад не вчиняв не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим судом першої інстанції доказам, яким у вироку судом надано належну оцінку.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується наступними доказами:

- показами обвинуваченого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні не заперечував того факту, що він, будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння, 10.11.2018 року о 08.00 годині перебував на території домоволодіння, де проживає потерпіла, де в нього виник умисел на крадіжку майна з будинку, та для цього він з літньої кухні взяв ніж, а з подвір`я - металевий лом, за допомогою яких намагався відчинити двері до будинку, однак з будинку вийшла потерпіла, тому він зрозумів, що необхідно тікати. Також обвинувачений підтвердив те, що він з літньої кухні брав ковбасу, годинник та мобільний телефон;
- показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні суду показала, що проживала в будинку своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 . 10.11.2018 року о 08.00 годині вона відчинила двері будинку та вийшла до літньої кухні, та коли відчиняла двері, то побачила перед собою обвинуваченого, який тримав в правій руці ніж. Руку з ножем він приставив до її живота та сказав їй: «Відійди, дай зайти», намагаючись пройти до будинку. Вона встигла заскочити в будинок та зачинила за собою двері на замок. Обвинувачений почав смикати двері, вимагаючи відчинити їх та впустити його. Вона викликала поліцію, однак коли вони приїхали, то обвинуваченого вже не було. Біля вхідних дверей лежав лом, ніж, маска. На фото та відео затримання особи, які їй показав поліцейський, вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 , раніше вона його не знала. Коли пройшли на кухню, то побачили, що все було розкидане і зруйноване. Потім виявила зникнення грошових коштів в сумі 3000 грн, котрі лежали під скатертиною в літній кухні, жіночого маленького наручного годинника, мобільного телефону Самсунг Дуос з кнопками чорного кольору;
- показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що восени 2018 року він був у складі екіпажу та приблизно о 9 годині ранку прийшов виклик - проникнення до житла. Вони зателефонували заявниці, яка повідомила, що невідомий чоловік зайшов до подвір`я та погрожував ножем, а потім втік. Через 3 хвилини після отримання виклику, неподалік адреси, де проживає потерпіла ОСОБА_9 , вони виявили та зупинили обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки його прикмети співпадали з прикметами, які дала потерпіла. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння. Вони викликали допоміжний екіпаж і передали обвинуваченого для доставлення до відділення поліції. Неподалік будинку потерпілої лежали ніж та медична маска, в літній кухні був безлад, перевернуті меблі, відчинений холодильник;
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що 10.11.2018 року до Криворізького ВП патрульна поліція доставила затриманого ОСОБА_8 в стані сильного алкогольного сп`яніння, який пояснив, що зайшов на територію приватного домоволодіння, де проник до приміщення літньої кухні, звідки скоїв крадіжку продуктів харчування, неподалік його затримали.
Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
- заявою ОСОБА_9 до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якій просить притягти до відповідальності невідомого їй чоловіка, який 10.11.2018 року о 08.00 годині проник до її подвір`я та погрожував фізичною розправою (т.2 а.п.15);
- протоколом огляду місця події від 06.02.2019 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, було оглянуто приміщення літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду потерпіла ОСОБА_9 надала для огляду металевий лом довжиною приблизно 70 см, кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору, лезо довжиною 19,5 см, довжина рукоятки приблизно 12,5 см, маска медична. Крім цього в ході проведення огляду потерпіла зазначила, де знаходився чоловік, коли вона вийшла з приміщення будинку. В ході огляду було виявлено та вилучено металевий лом, кухонний ніж та медичну маску, які поміщено в експертний пакет (т.2 а.п. 23-27);
- постановою слідчого про визнання доказів та передачу їх на зберігання від 21.02.2019 року, відповідно до якого, визнано та долучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню металевий лом, кухонний ніж та медичну маску, які передані на зберігання до камери схову КВП за квитанцією № 0809/19 (т. 2 а.п. 28, 29);
- DVD-диском з відеозаписом з боді-камер співробітників патрульної поліції, на якому зафіксовано момент зупинення о 8.15 годині чоловіка, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та назвався ОСОБА_12 , також сказав, що переплутав двори. Крім того, на відеозаписі зафіксовано момент прибуття співробітників поліції до будинку АДРЕСА_2 о 8.20 годині, та приміщення літньої кухні, речі в якій були розкидані, а продукти харчування лежали на підлозі (т.2 а.п.32);
- висновком експерта від 25.01.2019 року №34/12.1/105, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung моделі SGH-D880, без комплекту, передбаченого виробником, який знаходився в робочому та непошкодженому стані, станом цін на 10.11.2018 року, могла складати 250 грн (т.2 а.п. 63-66);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2019 року, відповідно до якого, підозрюваний ОСОБА_8 за участю його захисника ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 розповів подробиці вчиненого ним злочину на території буд. АДРЕСА_2 . В ході цього слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_9 також розповіла обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення (т.2 а.п.77-78).
Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Колегія суддів вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_8 в частині незаконного перебування на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 та викрадення її речей, потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 узгоджуються між собою, та підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому вони обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Так, з показів потерпілої вбачається, що обвинувачений проник на територію домоволодіння, в якому вона проживає, з літньої кухні викрав певне її майно, та, погрожуючи ножем, намагався пройти до будинку, що підтверджується заявою ОСОБА_9 до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якої невідомий чоловік 10.11.2018 року о 08.00 годині проник до її подвір`я та погрожував фізичною розправою, та протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2019 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 повідомив обставини вчиненого ним злочину на території буд. АДРЕСА_2 та не заперечував, що під час вчинення кримінального правопорушення мав у руці ніж. Також під час цього слідчого експерименту була присутні потерпіла ОСОБА_9 , яка розповіла про те, як обвинувачений, погрожуючи їй ножем, намагався пройти до будинку.
При цьому слід зазначити, що вказаний слідчий експеримент було проведено за участю обвинуваченого та захисника ОСОБА_7 , які були ознайомленні з протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2019 року, однак жодних зауважень чи доповнень до вказаного протоколу від них не надійшло (а.п.77 зворот т.2).
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не ніс загрози життю потерпілої, - спростовуються показами потерпілої ОСОБА_9 , наданими нею в судовому засіданні, відповідно до яких, вона загрозу від обвинуваченого, який приставив їй ніж до живота, намагаючись пройти до будинку, сприймала як реальну.
Посилання захисника на те, що, коли потерпіла вийшла з будинку, обвинувачений вже не намагався проникнути до її будинку, також спростовуються показами потерпілої, яка зазначала, що коли вона зачинила двері на замок, обвинувачений почав смикати двері, вимагаючи його впустити.
Колегія суддів погоджується з посиланням суду першої інстанції у вироку на те, що покази потерпілої ОСОБА_9 є послідовними та узгоджуються з іншими доказами по справі, окрім того, судом було встановлено, що у потерпілої не було причин обмовляти обвинуваченого.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 заволодів речами потерпілої до того, як її побачив, не свідчить про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки судом, на підставі наявних в матеріалах провадження письмових доказів та показів потерпілої і свідків встановлено, що ОСОБА_8 , погрожуючи потерпілій ножем, намагався проникнути до будинку та заволодіти її майном, на підставі чого, судом обгрунтовано було кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України.
Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України обгрунтовано врахував правову позицію, викладену в п.п. 6, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до яких: - розбій, як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні; - дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Так, судом першої інстанції, на підставі показів потерпілої, протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 погрожував потерпілій ОСОБА_9 ножем, що вказує на наявність погрози застосування небезпечного для життя чи здоров`я особи насильства.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ознаками ч.3 ст.187 КК України, а саме: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчиняла розбій, з проникненням в інше приміщення, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.
Суд першої інстанції у вироку послався на мотиви, чому він взяв до уваги покази потерпілої, та спростовує позицію обвинуваченого, з чим погоджується колегія суддів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії особливо тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з березня 1997 року перебував під диспансерним наглядом у лікаря-нарколога, знятий з-під нагляду в лютому 1999 року через виїзд, має хронічне захворювання, отримує інтенсивну терапію; обставин, що пом`якшують покарання - не встановлено; обставину, що обтяжує покарання - рецидив кримінальних правопорушень.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому покарання за ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років 3 місяці з конфіскацією всього майна є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4