Справа № 305/177/21
Номер провадження 1-кп/305/280/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за номером 0000008 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Костилівка, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15 листопада 2020 року біля обіду, шляхом вільного доступу, знаходячись у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрала золотий ланцюжок, належний ОСОБА_5 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на суму 1818 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 22 листопада 2020 року біля 14.00 год, шляхом вільного доступу, знаходячись в літній кухні домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрала золоте колечко, належне ОСОБА_5 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду у розмірі 3212 гривень.
В ході судового слідства обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 185 КК України визнала повністю підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснила що проживає поруч з ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , так 15 листопада 2020 року скориставшись відсутністю ОСОБА_5 викрала золотий ланцюжок, а 22 листопада 20202 року, викрала золоту каблучку, викрадені речі відразу понесла в ломбард і здала. Завдані матеріальні збитки відшкодувала в повному обсязі в досудовому порядку. У вчиненому щиро розкаюється просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються, за винятком матеріалів, які характеризують особу обвинувачених та враховуються судом при визначенні міри покарання. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а її дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); а за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового та судового слідства послідовні, не викликають сумнівів у суду у правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, а отже достовірні та відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України», та п. 57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєних нею кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченої (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю), характеризуючі особу обвинуваченої обставини, а саме те що вона раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні 4 неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин та наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених у обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення повторно кримінального правопорушення ОСОБА_4 для суспільства та в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки таке за даних обставин справи було б надмірно суворим покаранням обвинуваченій ОСОБА_4 , а тому їй слід призначити покарання в межах санкції ч. 1, 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 79 КК України оскільки ОСОБА_4 має на утриманні 3 малолітніх дітей та 1 немовля, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 п. 1., п. 2 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити ОСОБА_4 та прокурору після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1