Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/170/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001205 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2020 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Тарасівка Іванівського району Одеської області, громадянка України, заміжня, маюча на утриманні неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, непрацююча, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Вказаним вироком також вирішено питання щодо речових доказів та цивільного позову,

за участі сторін кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,

- представника потерпілого - ОСОБА_9

- обвинуваченої ОСОБА_7 ,

- захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинене за наступних обставин.
17 червня 2020 року о 13 годині 14 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем HYUNDAI Getz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинившись на перехресті проспекту Соборного та вулиці Героїв Сталінграду в м.Олександрія на червоний сигнал світлофору та маючи намір повертати ліворуч, проявила особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, чим позбавила себе можливості оцінювати вірно дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 та 16.6 ПДР, виконуючи маневр - поворот ліворуч на зелений сигнал світлофора на регульованому перехресті вулиці Героїв Сталінграда та проспекту Соборного, з метою виїзду на вулицю Героїв Сталінграда, не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з велосипедом «Салют» під керуванням ОСОБА_10 , який рухався прямо по проспекту Соборному на зелений сигнал світлофору в зустрічному напрямку відносно її руху. В результаті зіткнення транспортних засобів велосипедист ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 176 від 17.07.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден правого передпліччя, травми лівого коліна: садно лівої гомілки в верхній третині, внутрішньо суглобова (коліно) гематома, перелому великогомілкової кістки в верхній третині, які в комплексі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичної кваліфікації дій, погоджуючись з призначеним покаранням просить змінити вирок суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині розгляду заявленого потерпілим цивільного позову про відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди не взято до уваги обставини, які мають істотне значення та могли вплинути на його висновки, а саме, що ОСОБА_7 обвинувачують у скоєні не тяжкого злочину, вчиненого з необережності внаслідок якого потерпілий отримав середнього степеню тяжкості тілесне ушкодження, що обвинувачена добровільно надала кошти на лікування потерпілого відразу після ДТП, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має досить тяжке матеріальне становище із-за відсутності постійного доходу.
Крім того вказує на те, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 17.06.2020 за участю її транспортного засобу відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, від 12.03.2020, виданого ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія», є страховим випадком. Однак суд, ухвалюючи вирок та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., не врахував фактичних обставин справи, положення ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не застосував Закон, яким передбачено страхову виплату відшкодування моральної шкоди потерпілому у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Посилаючись на зазначене та положення статей 370, 409 КПК України, просить вирок суду змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинувачену, які підтримали подану апеляційну скаргу, представника потерпілого та висновок прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши поданий цивільний позов з додатками, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.286 КК України та вид призначеного покарання за встановлених судом обставин є правильними та сторонами не оскаржуються.
Із прохальної частини вимог апеляційної скарги вбачається, що адвокат в інтересах обвинуваченої оскаржує вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, а саме просить зменшити суму стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно матеріалів справи у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 заявлений цивільний позов, згідно якого він просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 23043 грн.93 коп. матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, які складаються з витрат на придбання ліків, медичних препаратів підтверджених наданими доказами та 300000 грн. моральної шкоди.

Обвинуваченою направлений відзив на позовну заяву, в якому вона просить частково задовольнити позовну вимогу ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., так як вона офіційно не працевлаштована, у неї на утриманні неповнолітня дитина.
Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов щодо розміру відшкодування моральної шкоди та задовольняючи його частково, суд першої інстанції, зазначив наступне.
Розмір моральної шкоди потерпілий ОСОБА_10 обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, йому були заподіяні тілесні ушкодження, йому були завдані фізичний біль та страждання. Він змушений був неодноразово знаходитися на стаціонарному лікуванні, йому була проведена операція з застосуванням пластини та гвинтів. Потім йому робили повторну операцію по видаленню пластини. Тривалий час не міг себе самостійно обслуговувати. Він відчуває нестерпний біль та страждання, не відчуває стопи і не може вільно пересуватися і на час розгляду справи. У нього виникла міжхребцева грижа. Через отримані травми він втратив роботу і не працює. Сім`я витратила всі свої кошти на його лікування і це поставило його сім`ю в скрутне матеріальне становище. Він потребує тривалої реабілітації, але у нього на це відсутні кошти.
Суд, на виконання вимоги п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України, а також роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995, дійшов наступних висновків.
При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував, що потерпілому ОСОБА_10 дійсно довелось переносити моральні та фізичні страждання, пов`язані із заподіянням йому тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, вчиненого обвинуваченою, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, необхідністю знаходитися на стаціонарному лікуванні, нездатністю самостійно себе обслуговувати протягом тривалого часу, потребувати сторонньої допомоги. Порушився звичний для нього уклад життя, плани та суспільні зв`язки, на тривалий час він втратив працездатність. Не відновився повністю стан здоров`я потерпілого і на час розгляду справи судом.
Враховуючи наведене, а також обставини справи, характер нанесених тілесних ушкоджень потерпілому, глибини фізичних та душевних страждань, які він поніс, вік потерпілого, суд дійшов висновку про те, що моральна шкода саме в розмірі 50000 грн. є співмірною із понесеними потерпілим стражданнями та буде справедливою компенсацією за протиправні дії обвинуваченої.
Однак з таким висновком суду не може повністю погодитись апеляційний суд враховуючи наступне.
Відповідно до положень ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно положень п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Із роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вбачається, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Доводи апеляційної скарги адвоката про зміну вироку судуу зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині розгляду заявленого потерпілим цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, є слушними, однак їх слід задовольнити частково, з огляду на наступне.
ПотерпіломуОСОБА_10 відповідно наданих доказів спричинено матеріальної шкоди в розмірі 23043 грн.93 коп., завданої ушкодженням здоров`я, які складаються з витрат на придбання ліків, медичних препаратів. Зазначена сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія», що сторонами не заперечується.
Однак суд, ухвалюючи вирок та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди не достатньо врахував вимоги розумності і справедливості та стягнув з обвинуваченої на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., що значно перевищує та не є співмірним з розміром матеріальної шкоди завданоїушкодженням здоров`я внаслідок вчиненого злочину.

Так ОСОБА_10 безумовно було спричинено моральну шкоду, так як потерпілому дійсно довелось переносити моральні та фізичні страждання, пов`язані із заподіянням йому тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, вчиненого обвинуваченою, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень.
Однак, враховуючи матеріали справи відповідно яких потерпілому внаслідок вчиненого обвинуваченою необережного злочину спричинено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, оцінюючи у сукупності доводи потерпілого зазначені в цивільному позові щодо заподіяної моральної шкоди, а також враховуючи інші обставини, а саме матеріальний стан обвинуваченої, яка офіційно не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого ОСОБА_10 12000 грн. у рахунок відшкодування морально шкоди.
Посилання адвоката в апеляційній скарзі на незастосування судом положення ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено страхову виплату відшкодування моральної шкоди потерпілому у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, є безпідставним.
Так, відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
В даному випадку та враховуючи поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4140277 від 12.03.2020, виданого ПрАТ « Українська пожежно страхова компанія», відповідно якого застраховано цивільно-правову відповідальність забезпеченим транспортним засобом та встановлено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю в 260000 грн. та шкоду, заподіяну майну-130000 грн., інших страхових виплат полісом не передбачено.
Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині цивільного позову.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 12000 грн.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4