Справа № 333/3491/20
Справа №333/3491/20
Провадження №1-кп/333/212/21
ВИРОК

Іменем України
19 березня 2021 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0001296 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
13 квітня 2020 року, приблизно о 07-00 годині, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MAZDA 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул.Миколи Ласточкіна, зі сторони вул.Автозаводської в напрямку вул.Привокзальної в м.Запоріжжі. Швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 складала не менше 70,84-71,88 км/год, що перевищує дозволену на даній ділянці проїзної частини швидкість руху 50 км/год. У цей же час, попереду нього у попутному напрямку, вздовж правого краю проїзної частини, керуючи велосипедом «Walk Gene 215» здійснював рух велосипедист ОСОБА_9 , який наближаючись до будинку АДРЕСА_2 , почав змінювати напрямок свого руху ліворуч для подальшого повороту на вул.Сиваську. При цьому, велосипедист ОСОБА_9 діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, де вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «MAZDA 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався позаду та перед зміною напрямку руху ліворуч впевнитись, що виконуваний маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вказаних заходів не вжив та приступив до його виконання.

В свою чергу, водій ОСОБА_5 , продовжуючи рух по проїзній частині вул.Миколи Ласточкіна з перевищенням дозволеної на даній ділянці проїзної частини швидкості руху, діючи в порушення вимог п.п.12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, де вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п.12.3); у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год (п.12.4); водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» п.30.3 цих правил (п.12.9 б), маючи об`єктивну можливість виявити велосипедиста ОСОБА_9 , який рухаючись попереду змінив напрямок руху ліворуч, тим самим виїхавши на смугу його руху, та при умові руху з дозволеною швидкістю зупинити керований транспортний засіб до місця зіткнення шляхом негайного вжиття заходів направлених на зменшення швидкості аж до повної зупинки, застосувавши міри екстреного гальмування, запобігти зіткненню з велосипедистом ОСОБА_9 не зміг.

В результаті вказаних порушень вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_5 допустив контакт передньою частиною керованого автомобіля з лівою бічною частиною велосипеду «Walk Gene 215» під керуванням велосипедиста ОСОБА_9 . Під час дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної і швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради. В подальшому, після виписки з лікарні, останній ІНФОРМАЦІЯ_4 помер в приміщенні Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради під наглядом лікарів.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №310/к від 09.06.2020 року, тупа травма лівої нижньої кінцівки у вигляді закритого уламкового перелому малогомілкової кістки на межі нижньої та середньої третини, саден на зовнішній та внутрішній поверхнях лівого гомілковостопного суглобу, в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебуває, у живих осіб кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Закрита тупа травма тулуба у вигляді закритих переломів 3, 4 ребер по лівій лопатковій лінії, 5-7 ребер лівої задньопахової лінії, перелом тіла лопатки, лівосторонній гемоторакс, садна на животі праворуч, в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебуває, у живих осіб кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Черепно-мозкова травма: струс головного мозку, субдуральна гематома, садно у потиличній ділянці, забійна рана у потиличній ділянці, корововилив у м`яких покровах потиличної ділянки зліва, в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебуває, у живих осіб кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Смерть ОСОБА_9 настала від тромбоемболії легеневої артерії, що виникли внаслідок тромбозу глибоких вен лівої нижньої кінцівки. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_9 , не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті останнього.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму ДТП №9-338 від 30.04.2020 року водій ОСОБА_5 у даній дорожній ситуації порушив вимоги п.п.12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом «Walk Gene 215», під керуванням велосипедиста ОСОБА_9 , шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду при умові руху з дозволеною в населеному пункті швидкістю 50 км/год та застосуванні заходів, направлених на зниження швидкості руху керованого ним автомобіля з моменту виникнення небезпеки для руху. Мінімальна швидкість руху автомобіля «MAZDA 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням слідів гальмування, що відобразилися та переміщення даного транспортного засобу до кінцевого його положення, складала не менше 70,84-71,88 км/год. В діях велосипедиста ОСОБА_9 в даній дорожній ситуації наявні порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, порушення яких також перебуває у прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали. Технічна можливість у велосипедиста ОСОБА_9 уникнути події дорожньо-транспортної пригоди залежала від виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю і суду пояснив, що дійсно у квітні 2020 року, точної дати не пам`ятає, о 07-00 годині, він, керуючи автомобілем «MAZDA 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому, рухався по проїзній частині вул.Миколи Ласточкіна, зі сторони вул.Автозаводської в напрямку вул.Привокзальної в м.Запоріжжі. Швидкість руху його автомобіля складала приблизно 70-71 км/год. Він перевищив дозволену швидкість. В цей час велосипедист почав виїжджати на дорогу. Він подав йому сигнал і став екстрено гальмувати. Відбулося зіткнення. В його автомобілі, крім нього, було троє пасажирів. Велосипедиста він помітив десь за 20 метрів. Велосипед був зеленого кольору, як був одягнутий велосипедист, він не пам`ятає. Після дорожньо-транспортної пригоди він одразу почав надавати допомогу потерпілому і викликав швидку допомогу. Він дійсно порушив правила дорожнього руху, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Наразі працює неофіційно водієм у пекарні. Раніше в дорожньо-транспортні пригоди він не потрапляв. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що ОСОБА_9 є її батьком. В квітні 2020 року він їхав на роботу на велосипеді і його збили. Вона була в той день на роботі, її зателефонували і сказали, що батько в лікарні. Вона одразу приїхала до нього, він був без свідомості. У нього було багато травм плече, голова, нога, весь в синцях. З його слів, він майже не пам`ятав, як все трапилося. ОСОБА_9 помер приблизно через місяць після дорожньо-транспортної пригоди, через кілька днів після виписки з лікарні. Обвинувачений вибачення не просив, з ними після того, що трапилося, не спілкувався. Обвинуваченого просить покарати суворо.

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що обвинувачений і інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої і дослідженням матеріалів експертиз і матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України на час вчинення відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, його стан здоров`я на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, соціальні зв`язки одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зі слів працює не офіційно водієм у пекарні. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні та в суді, часткове відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у виді обмеження волі на певний строк у межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, зокрема, позитивну посткримінальну поведінку ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення правопорушення, що виразилася у наданні потерпілому допомоги і виклику швидкої медичної допомоги, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також з огляду на обставини, які суттєво пом`якшують покарання (щире каяття, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди), відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства і звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, а також відповідає принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання.

Враховуючи думку учасників процесу, виходячи з того, що обвинувачений працює водієм, суд вбачає за доцільне не застосовувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи відсутність відповідних клопотань у учасників процесу, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортних засобів №9-331 від 12.05.2020 року, що згідно з довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України складають 1961,40 гривень, судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-338 від 30.04.2020 року, що згідно з довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України 1961,40 гривень, судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження №9-368 від 12.05.2020 року, що згідно з довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України 1961,40 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню №0001296 для проведення судових інженерно-транспортних експертиз №9-331 від 12.05.2020 року, №9-338 від 30.04.2020 року, №9-368 від 12.05.2020 року у розмірі 5884 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави.

Речові докази:
автомобіль «MAZDA 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано відповідно до розписки на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити у ОСОБА_5 за належністю;

велосипед «Walk Gene 215», який знаходиться на території спецмайданчика Запорізького районного управління поліції, передати ОСОБА_10 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді по справі №334/1845/20 від 15.04.2020 року, на автомобіль «MAZDA 626», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1