Справа № 357/4700/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в режимі відео конференції в залі суду №2 м. Біла Церква клопотання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не працючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений 24 жовтня 2019 року Жмерінським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

початок строку: 15 вересня 2020 року,

кінець строку: 06 квітня 2022 року,

про умовно - дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_3 (в режимі відео конференції),

представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , про умовно - дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_3 клопотання мотивує тим, що 07 квітня 2021 року він був наданий начальником відділення по пільзі за ст.81 КК України на комісію адміністрації колонії 35 де головуючий начальник установи відхилив у категоричній формі без пояснення причин. Відбув 2/3 терміну покарання, має 1 подяку, стягнень немає. Позитивно характеризується, виконує режимні вимоги, перебуває в активі відділення №7, виконує обов`язки фізорга. Тричі письмово звертався до адміністрації установи про працевлаштування, але було відмовлено. Має на утриманні трьох малолітніх дітей. Просить клопотання задовольнити.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що клопотання засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення засудженого, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення із наступних підстав.

ОСОБА_3 засуджений 24 жовтня 2019 року Жмерінським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, початок строку - 15 вересня 2020 року, кінець строку - 06 квітня 2022 року.

Частиною 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

П. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, передбачає, що умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактично відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Пунктами 1, 2, ст.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК); при заміні не відбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК); при умовно - достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК). Матеріали про умовно - дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо.

Відповідно до класифікації злочинів передбачених ст. 12 КК України кримінальні правопорушення по яким засуджено ОСОБА_3 є тяжкими злочинами.

Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, із аналізу змісту вказаних положень вбачається, що умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов.

При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.

Відповідно до матеріалів особової справи засудженого, характеристики ОСОБА_3 за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином.

Засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 21 вересня 2020 року. Утримуючись в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Відбуваючи покарання у державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» з 04 листопада 2020 року характеризується позитивно. Встановлений режим відбування покарання не порушує. Має 1 заохочення, стягнень не має. Підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи відбування покарання виконує в повному обсязі. На даний час не працевлаштований на підприємстві установи. Роботи із самообслуговування виконує в повному обсязі, має достатній рівень необхідних навичок. Роботи по благоустрою місць позбавлення волі виконує позачергово. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених. Згідно наказу № 05/47 від 15 березня 2021 року навчається в білоцерківському навчальному центрі №35 на слюсаря з ремонту транспортних колісних засобів. Не приймає участі у роботі самодіяльних організацій. Підтримує соціальні зв`язки з близькими. Виконавчі листи в установу не надходили.

Суд, приймаючи до уваги вищезазначені в характеристиці, матеріалах особової справи доводи, встановлені в ході судового розгляду обставини, констатуючи існування критеріїв застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а саме:
1) визнання засудженим своєї вини у вчиненому злочині та щире каяття;
2) недопущення протягом року порушень встановленого порядку відбування покарань або дострокове зняття раніше накладеного стягнення, після чого минуло не менше 6-ти місяців;
3) відмова від негативних зв`язків з кримінальним оточенням та впливу злочинної моралі; прийняття письмового зобов`язання про правослухняну поведінку;
4) добросовісна та чесна праця, виконання норм виробітку та прагнення до отримання або підвищення професійного та освітнього рівня, наявність робітничої процесії, кваліфікація;
5) ступінь суспільної небезпечності засудженого;
6) наміри засудженого на подальше відбуття покарання, можливість самостійно дотримуватись вимог режиму в умовах ізоляції та обмеженого нагляду;
7) наявність даних, які свідчать про можливість або наміри вчинення втечі;
8) ступінь алкогольної, наркотичної чи токсикологічної залежності;
9) стан здоров`я та працездатність засудженого;
10) соціальне оточення засудженого, сімейний стан та родинні зв`язки;
11) віддаленість дільниці соціальної реабілітації від місця проживання засудженого та вірогідність впливу цього фактору на його поведінку
дійшов наступних висновків:
?згідно Ухвали Верховного Суду від 20 травня 2021 року справа № 130/2225/15-к провадження 51-4527км20, кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 на вирок Жмерінського міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_3 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду; згідно Ухвали Верховного Суду від 13 липня 2021 року справа № 130/2225/15-к провадження 51-4527км20, кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 на вирок Жмерінського міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_3 повернено на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду для прийняття рішення по суті. Зазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 не визнає своєї провини у скоєних злочинах, у вчиненому не розкаюється;
?згідно довідки № 464 від 15 червня 2021 року за період с грудня 2020 року по травень 2021 року прибутків не мав, тобто відбуваючи покарання в БВК 35 впродовж 2,5 років жодного дня не працював, письмових відмов установи щодо працевлаштування не надав, постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо суду не довів;

?згідно довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_3 без дати та номеру, має одне заохочення.
Отже, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою не стає на шлях виправлення, висновків належних не зробив. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого направлена на виправлення не є стабільною, процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки не доведений, а отже останній не підлягає умовно - достроковому звільненню від відбування покарання.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, засудженому - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 28 липня 2021 року о 8:30 годин.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1