Справа № 131/203/21
Провадження № 1-кп/131/115/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження № 0000148 від 28.04.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, раніше судимого вироком Іллінецького районного суду Вінницької області, від 01.03.2016 року за ч. 2 ст. 125 КК України

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 01.03.2016 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

ОСОБА_3 01.04.2016 поставлено на облік у Іллінецькому РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області, де 12.04.2016 його під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, маючи реальну можливість виконувати визначені йому судом години громадських робіт, не виконав їх.

Начальником Іллінецького РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області

19.04.2016 винесено подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_3 . Згідно пояснень від 21.04.2016, наданих засудженим ОСОБА_3 , у період з 12.04.2016 по 20.04.2016 він не з`явився на відпрацювання громадських робіт у зв`язку із вирішенням сімейних питань, не надавши при цьому жодного документального підтвердження поважності причин неявки. Відповідно інформації Іллінецької ЦРЛ, ОСОБА_3 на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні в період часу з 01.04.2016 по 13.05.2016 не перебував.

Цього ж дня на підставі ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України до ОСОБА_3 за порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, начальником Іллінецького РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області застосовано застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, однак засуджений ОСОБА_3 , не зважаючи на вказане попередження на шлях виправлення не став та знову допустив порушення умов та порядку відбування покарання, а саме: без поважних причин не з`являвся для відпрацювання встановлених йому судом громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що йому необхідно відбути покарання, призначене вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 01.03.2016 у виді 200 годин громадських робіт, в період з 15.04.2016 по 20.05.2016, ухилився від відбування громадських робіт та не відпрацював жодної години із встановлених вироком суду 200 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений, ч. 2 ст. 389 КК України, - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального проступку, суд вважає за можливе здійснювати розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та додані до нього матеріали кримінального провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового розгляду встановлено щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.

При цьому, як встановлено судом, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, за своєю правовою природою належить до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу, а саме якщо з дня вчинення нею кримінального проступку минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

З моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, минув відповідний процесуальний строк (три роки), передбачений ст. 49 КК України, а тому, на переконання суду, ОСОБА_3 слід звільнити від покарання, призначеного даним вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 49,50,65,74 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту шість місяців.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного за ч. 2 ст. 389 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: