Справа № 461/1408/21
Провадження № 1-кс/461/1481/21
УХВАЛА
Іменем України
11.03.2021 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 18.12.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368-4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-земельну ділянку площею 0,0995 га з кадастровим номером :01:068:0382;

- частки квартири, загальною площею 58,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000208 від 18.12.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.368-4 КК України.

05.03.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у зловживанні впливом, тобто одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

05.03.2021 о 12:46 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Виходячи з наведеного з метою недопущення незаконного відчуження вище переліченого нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з ціллю позбавлення права останнього на відчуження, розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення можливості конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, просить клопотання задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву, в якій просив слідчого суддю проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує та просить таке задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
18.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 368-4 КК України.
Погоджене з прокурором клопотання про арешт майна, яке належить ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що 05.03.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у зловживанні впливом, тобто одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №246916466 від 04.03.2021 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0995 га, кадастровим номером :01:068:0382 та у спільній часткові власності частки квартири, загальною площею 58,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_4 .

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на нерухоме майно, яке належне ОСОБА_4 є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 18.12.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368-4 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати об`єкти нерухомого майна, а саме накласти арешт:

-земельну ділянку площею 0,0995 га з кадастровим номером :01:068:0382;

- частки квартири, загальною площею 58,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання

Слідчий суддя ОСОБА_1