Справа № 561/996/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року смт. Зарічне

Слідчий суддя Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3
представника особи, яка подала скаргу (потерпілої) адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 21 травня 2021 року про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В:
Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 21 травня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за фактом заподіяння 04 листопада 2020 року тілесних ушкоджень громадянці ОСОБА_3 в приміщенні Неньковицької сільської ради Вараського району Рівненської області громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В обґрунтування скарги покликається на те, що ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні є потерпілою. Постановою дізнавача від 21 травня 2021 року зазначене кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки, її винесено без всебічного, повного дослідження всіх обставин у цьому кримінальному провадженні, не надано належної оцінки зібраним доказам, не вжито заходів для з`ясування та перевірки обставин, викладених потерпілою, які мають істотне значення у справі.
Зокрема, оскаржувана постанова містить ряд суперечностей щодо кваліфікації кримінального правопорушення, в її мотивувальній частині зазначено, що досудове розслідування розпочато за ч. 1 ст. 125 КК України, а в резолютивній частині зазначено кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України.
Крім того, дізнавачем не мотивовано свого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення із посиланням на відповідні зібрані у ході дізнання докази, не конкретизовано, який саме елемент складу кримінального правопорушення відсутній.
Також у ході дізнання не з`ясовано всіх обставин, що мають істотне значення для з`ясування всіх обставин справи, не проведено огляду місця події, не встановлено інших очевидців факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 та свідків, не проведено одночасного (перехресного) допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , з метою аналізу та порівння їх показань, з`ясування причин розбіжностей у них.
В оскаржуваній постанові не зазначено підстав для закриття кримінального провадження та мотивів в обґрунтування прийнятого рішення. Вона містить лише зміст показань свідків з протоколів їх допиту.
Вважає, що орган дізнання в повному обсязі не з`ясував та не пеервірив усі зазначені потерпілою ОСОБА_3 обставини кримінального правопорушення, не вжив всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного проведення дізнання, не вчинив всі необхідні слідчі дії, спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів у їх сукупності та висновок про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є передчасним, а постанова незаконною.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені у скарзі та просили її задовольнити.
Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд скарги у її відсутності, направила на адресу суду матеріали кримінального провадження за № 0000038 від 05.11.2020 року за ч. 2 ст. 125 КК України.
Заслухавши пояснення потерпілої та її представника, дослідивши долучені до скарги письмові докази, матеріали кримінального провадження, вважаю зазначену скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Встановлено, що постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 21 травня 2021 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 05.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.
З вказаної постанови вбачається, що 05 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом заподіяння 04 листопада 2020 року тілесних ушкоджень громадянці ОСОБА_3 в приміщенні Неньковицької сільської ради Вараського району Рівненської області громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження дізнавач вказує те, що в ході досудового розслідування свідків та очевидців події, які б конкретно вказували на те, що саме ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3 встановлено не було.

У мотивувальній частині постанови дізнавач лише зазначила зміст показів свідків з протоколів їх допиту, не проаналізувавши їх у своїй сукупності та не навівши відповідних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Зазначених вимог при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем не дотримано, зокрема не викладено мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

З постанови вбачається, що дізнавачем не спростовано факту отримання тілесних ушкоджень потерпілою в зазначений у постанові час та місці. Зокрема, у висновку судово-медичної експертизи № 16 від 15.01.2021 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 104/16 зазначено, що згідно медичних документів ОСОБА_3 у період з 04 по 16 листопада 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в терапевтичному (неврологічному відділенні) з діагнозом: черепно-мозкова травма 04.11.2020 року, забійна рана привушної ділянки справа, стан після ПХО, струс головного мозку, гіпертонічний криз, цефалічний вестибулярний синдром. У ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді рани спереду від правого вуха (розміром 4х0,5 см.), струс головного мозку, які могли виникнути внаслідок травматичної дії (ударної за механізмом його заподіяння тупим твердим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У ході досудового розслідування дізнавачем належним чином не оцінено здобуті у ході досудового розслідування докази, не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема слідчого експерименту за участі всіх осіб, які були присутні під час конфлікту, не проведено одночасного (перехресного) допиту зазначених осіб, не встановлено механізму та способу нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, осіб, причетних до цього, не з`ясовано всіх обставин справи, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту та неефективність досудового розслідування, суперечить вимогам ст. 2, 7, 94 КПК України.
За наведених обставин, а також враховуючи загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, зокрема принципи верховенства права, законності, диспозитивності, розумності строків, вважаю постанову дізнавача про закриття кримінального провадження необґрунтованою та незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 7, 28, 91, 92, 94, ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 110, 303-307 КПК України,
У Х В А Л И В:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 21 травня 2021 року про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 21 травня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 05.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1