В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0003713 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, країни Азербайджан, громадянина України, росіянина за національністю, не судимого в силу ст. 89 КК України, працюючого, одруженого, з середньою - спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 18 червня 2019 року, приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар ногою в ділянку обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин верхньої губи та нижньої щелепи, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, цивільний позов потерпілої визнав частково. Пояснив, що 18 червня 2019 року з потерпілою розпивав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв зайшла його дружина і вчинила конфлікт. Він хотів вдарити дружину, але та відхилилась і він вдарив сусідку. Ним був нанесений один удар ногою в ділянку обличчя потерпілої. Сусідка постійно встрявала в його з дружиною конфлікти. Після удару вона вийшла з кімнати. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , дала показання, що з обвинуваченим не випивала, він зайшов до неї в кімнату з сигаретою. Потім зайшла його дружина, в них виник конфлікт. Під час конфлікту обвинувачений з дружиною вийшли на подвір`я, вона теж вийшла за ними, оскільки вони сильно гримнули дверима, від чого обвалилась штукатурка. Вона попросила обвинуваченого прибрати. В замін він наніс їй один удар ногою в ділянку зубів. Після того вона зайшла в кімнату і спробувала викликати поліцію, але не змогла. Приблизно в 21.00 год. звернулась за медичною допомогою. Удар був нанесений їй приблизно в 18.30 год. Цивільний позов підтримала повністю.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього та цивільного позову.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, має задовільний стан здоров`я, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення 20000 гривень моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3-5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Її розмір суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На переконання суду, доведеним в судовому засіданні є нанесення обвинуваченим для потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та моральних страждань.

Виходячи з принципу справедливості та розумності, на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 моральна шкода в сумі 5000 гривень.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 23 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1