ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2021 Справа №607/16475/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 12 серпня 2020 року відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 2 групи, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2020 року, близько 10 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_9 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, яким останньому заборонено перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 21 липня 2020 року, близько 10 год. 00 хв. зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 .

Окрім цього, 24 липня 2020 року, близько 10 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису №607/10349/20 від 24 червня 2020 року виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_10 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, яким останньому заборонено перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 24 липня 2020 року близько 10 год. 00 хв. зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 .

Окрім цього, 11 серпня 2020 року, близько 10 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_9 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, яким, останньому заборонено перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 11 серпня 2020 року близько 10 год. 00 хв. зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 .

Окрім цього, 13 серпня 2020 року близько 23:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел спрямований на умисне невиконання обмежувального припису №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_9 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду №607/10349/20 від 24 червня 2020 року, яким, останньому заборонено перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 13 серпня 2020 року близько 23 год. 00 хв. зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 .

Окрім цього, ОСОБА_10 , будучи присутнім під час оголошення рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 28 вересня 2020 року по справі №607/16081/20, згідно якого ОСОБА_9 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 та користуватися меблями та іншими речами в місці його спільного вживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці. Ознайомившись під підпис з рішенням суду, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, всупереч вимогам ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 08 жовтня 2020 року близько 21 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису №607/16081/20 від 28 вересня 2020 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, згідно якого, ОСОБА_10 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці.

Перебуваючи у вказаній квартирі всупереч рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2020 року, ОСОБА_10 розпочав словесний конфлікт та користувався меблями та іншими речами в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 , чим порушив заходи тимчасового обмеження оголошенні рішенням Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області перебуваючи в місці спільного проживання з ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/16081/20 від 28 вересня 2020 року яким, останньому заборонено перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 2 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 08 жовтня 2020 року близько 21 год. 00 хв., зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , розпочав словесний конфлікт та користувався меблями та іншими речами в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав.

По суті провадження повідомив наступне. Обмежувальний припис порушував, оскільки приходив до квартири, щоб переодягнутися та вжити заходів щодо особистої гігієни. Щодо матері ніколи домашнього насильства не вчиняв, лише виражався нецензурною лексикою, робив це на емоціях, після чого залишав квартиру.

Пригадав, що з обмежувальним приписом його ознайомлювали ймовірно одного разу. Обмежувальних приписів було три. Порушував обмежувальний припис більше трьох разів. Також, зауважив на тому, що приходив додому, щоб купити матері ліки, також приходив з причини придбання та заміни дверей.

Переконаний, що саме матір провокує його на конфлікти. Були випадки, коли матір просила прийти до квартири, коли приходив туди, то відразу приїжджали працівники поліції.

Зауважив на тому, що іншого місця проживання у нього немає.

Рішення про встановлення тимчасового обмеження не оскаржував. Цивільного позову не визнав.

Суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, окрім власного визнання, в повній мірі доводиться іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила про те, що ОСОБА_4 є її сином. Йому тричі виносився обмежувальний припис, проте жодного разу він не виконувався. Обвинувачений приходив до квартири в нетверезому стані, виражався нецензурною лексикою, погрожував.

Також, повідомила про те, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі за вказаною адресою також проживає ще один її син. Звернула увагу на те, що працівників поліції викликала інколи двічі на день, а інколи тричі на тиждень. Проте вони відбирали пояснення та їхали. Синові ОСОБА_4 було відомо про те, що відносно нього встановлено обмежувальний припис, оскільки він був присутній в суді, також приїжджали та йому зачитували зміст обмежувального припису. В той момент, коли ОСОБА_4 зачитували обмежувальний припис, він перебував в нетверезому стані та повідомляв, що має право перебувати в квартирі. Зауважила на тому, що обмежувального припису обвинувачений не виконував з моменту винесення першого з них, постійно проживав в квартирі.

Просила призначити обвинуваченому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив про те, що на даний час працює у Тернопільському РУП ГУНП, в секторі протидії домашньому насильству. ОСОБА_4 знайомий йому у зв`язку з відпрацюванням по викликах, які проводилися потерпілою ОСОБА_6 . Приїжджаючи на виклики, діяли по ситуації. 10 липня 2020 року здійснювали виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де ознайомлював обвинуваченого з обмежувальним приписом. На той час в квартирі перебували: ОСОБА_4 , його мати та брат. Процес ознайомлення фіксувався за допомогою камери. ОСОБА_4 проставляв власний підпис про ознайомлення на останній сторінці.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засідання повідомила про те, що на момент подій працювала в міському відділі поліції на посаді помічника дільничного. Знайома з ОСОБА_4 , оскільки постійно виїжджала на виклики з приводу вчинення домашнього насильства. Від потерпілої неодноразово надходили виклики з приводу вчинення її сином домашнього насильства. Також, їй відомо те, що згідно обмежувального припису ОСОБА_4 не мав права перебувати та проживати в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 .

10 липня 2020 року, перебуваючи в добовому наряді, з напарником ОСОБА_11 ознайомлювали ОСОБА_4 з обмежувальним приписом, за адресою проживання постраждалої особи: АДРЕСА_1 . Була присутня при тому, як ОСОБА_11 зачитував обмежувальний припис. Також, в той момент був присутній обвинувачений.

Повідомила і про те, що виїжджали на виклик з приводу порушення обмежувального припису. 13 серпня близько 11 год. вечора, перебуваючи в добовому наряді виїжджали на перевірку щодо того, чи ОСОБА_4 дотримується вимог обмежувального припису. Приїхавши, виявили обвинуваченого та потерпілу в квартирі, за вказаною адресою. Обвинувачений повідомляв при цьому, що у нього немає іншого житла, тому він перебуває у квартирі. Повідомляли йому про те, що він не має права перебувати в квартирі, неодноразово просили залишити місце проживання.

Пригадала, що кілька разів виїжджали для перевірки виконання обмежувального припису, виявляли обвинуваченого в квартирі, при цьому йому було повідомлено, що він порушує обмежувальний припис.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив про те, що на момент подій працював на посаді дільничного офіцера поліції. ОСОБА_4 йому знайомий, оскільки 08 жовтня 2020 року в складі групи по протидії домашньому насильству з ОСОБА_14 бачили його. На виклик виїжджав з причини порушення обмежувального припису ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . На той момент в квартирі перебували: ОСОБА_4 , його мати та брат. В ході спілкування обвинувачений повідомив про те, що він не вбачав жодних перешкод для перебування в квартирі та залишався там, сидів на ліжку. Складалося враження, що обвинувачений не сприймає тих обмежень, що до нього застосовані. Того дня з ОСОБА_4 спілкувався напарник, ним було висловлено вимогу до обвинуваченого покинути приміщення квартири. Проте, після оголошення вимоги ОСОБА_4 надалі перебував в квартирі. Спостерігав те, що потерпіла має намір примиритися з обвинуваченим, проте з його сторони була байдужість до того, що відбувається.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив про те, що потерпіла неодноразово зверталася в поліцію з заявами з приводу того, що її син ОСОБА_4 вчиняє щодо неї домашнє насильство. В той час, коли виїжджали на виклик було зафіксовано порушення обмежувального припису, який встановлювався судом. Потерпіла зверталася на лінію 102, виїжджали на виклик того ж дня, також зверталася з заявами в міський відділ поліції. Виїжджав на ці звернення особисто, було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень з приводу вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП. В подальшому фіксувалися порушення вимог обмежувального припису обвинуваченим. З приводу вказаного, ним особисто було складено більше двох протоколів. На виклик з приводу не виконання обмежувального припису ймовірно виїжджав один раз, за адресою: АДРЕСА_2 . По приїзду за вказаною адресою двері квартири відчиняла потерпіла, на запитання чи перебуває у квартирі ОСОБА_4 , вона відповідала, що так. Надалі йшов в кімнату до обвинуваченого та з дотриманням порядку запитував чи відомо йому, що відносно нього встановлено обмежувальний припис про заборону перебувати у квартирі, він відповідав, що йому про це відомо. На запитання чому він порушує обмежувальний припис, він повідомляв, що він є співвласником квартири. Також, повідомив про те, що відбувалася відео фіксація вказаних подій за допомогою відео реєстратора, який прикріплюється до форменого одягу. Пригадав, що події про які надає покази відбувалися взимку.

Окрім показань свідків, потерпілої, вина ОСОБА_4 у скоєнні злочинів доводиться і іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000513 від 09 жовтня 2020 року, в якому зазначено про те, що надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що її син ОСОБА_4 , 1975 р.н., порушив вимоги обмежувального припису, виданого Тернопільським міськрайонним судом №607/16081/20 від 28 вересня 2020 року;

- письмовою заявою ОСОБА_6 , адресованою начальнику ТВП в Тернопільській області ГУНП ОСОБА_15 , від 08 жовтня 2020 року, в якій ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_4 1975 р.н., оскільки станом на 08 жовтня 2020 року, син незважаючи на рішення суду у справі №607/16081/20 від 28 вересня 2020 року, про заборону перебування в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, далі проживає за даною адресою та не виконує обмежувальний припис;

- протоколом огляду відеозапису від 20 жовтня 2020 року, в якому зафіксовано огляд компакт-диску «RIDATА» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників поліції за адресою АДРЕСА_1 . При відкритті даного носія інформації встановлено, що на ньому знаходяться файли під назвою: 00000__0001 А. При перегляді зазначених відео файлів встановлено, що камера спостереження розташована нагрудно на працівнику поліції. При перегляді відео спостерігається громадянин ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де він знаходиться у коридорі за вище вказаною адресою та працівник поліції Зоряна Смакоус 04 жовтня 2020 року ознайомлює вище вказаного з ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/16081/20 від 28 вересня 2020 року, де останній ознайомлюється під підпис з рішенням суду;

- таблицями ілюстрацій до вказаного протоколу;

- протоколом огляду відеозапису від 20 жовтня 2020 року, в якому зафіксовано огляд компакт-диску «RIDATA» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників поліції за адресою: АДРЕСА_1 . При відкритті даного носія інформації встановлено, що на ньому знаходяться файли під назвою: 00000__0007А; 00000__0008А. При перегляді зазначених відео файлів встановлено, що камера спостереження розташована нагрудно на працівнику поліції. При перегляді відео, що мало місце 08 жовтня 2020 року, спостерігається громадянка ОСОБА_6 , яка відчиняє вхідні двері, після чого працівниками екіпажу групи «Поліна», зайшовши у квартиру АДРЕСА_4 , спостерігається громадянин ОСОБА_4 , де він знаходиться у кімнаті за вище вказаною адресою та лежить на дивані і користується посудом, а саме користується меблями та чашкою, із якої вживає напій, чим порушує вимоги ухвали №607/16081/20 від 28 вересня 2020 року, де суд ухвалив про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_6 квартирою по АДРЕСА_1 , меблями та іншими речами, які в ній знаходяться, шляхом надання їй вільного, безперешкодного доступу та користування вказаною квартирою, меблями й іншими речами;

- таблицями ілюстрацій до вказаного протоколу;

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000163 від 12 серпня 2020 року, в якому зазначено про те, що 11 серпня 2020 року до Тернопільського ВП надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що її син ОСОБА_4 порушує обмежувальний припис від 24 червня 2020 року по справі №607/10349/20;

- письмовою заявою ОСОБА_6 , адресованою начальнику ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_15 , від 11 серпня 2020 року, в якій ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_4 , який порушує вимоги обмежувального припису від 24 червня 2020 року по справі №607/10349/20, та на даний момент перебуває в квартирі, де вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- копією рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2020 року у справі №607/10349/20, згідно якого ухвалено видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 у вигляді обмеження його права, а саме заборонити перебувати ОСОБА_4 в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці;

- терміновими заборонними приписами серії АА №134678 від 21 травня 2020 року, щодо кривдника ОСОБА_4 , зі строком дії з 22:25 год. 21 травня 2020 року по 22:25 год. 28 травня 2020 року; та серії АА №074717 від 19 червня 2020 року, щодо кривдника ОСОБА_4 , зі строком дії з 13:00 год. 19 червня 2020 року по 13:00 год. 22 червня 2019 року;

- протоколом огляду відеозапису від 17 серпня 2020 року, в якому зафіксовано огляд компакт-диску «ALERUS» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників патрульної поліції за адресою: АДРЕСА_1 . При відкритті даного носія інформації встановлено, що на ньому знаходяться файли під назвою: ОСОБА_16 оголошення приписів НОМЕР_1 . При перегляді зазначених відео файлів встановлено, що камера спостереження розташована нагрудно на працівнику патрульної поліції. При перегляді відео спостерігається громадянин ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де він стоїть на кухні в присутності матері ОСОБА_6 та працівник ювенальної превенції ОСОБА_11 ознайомлює вище вказаного з ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, де останній ознайомлюється під підпис з рішенням суду;

-таблицями ілюстрацій до вказаного протоколу;

- протоколом огляду відеозапису від 18 серпня 2020 року, в якому зафіксовано огляд компакт-диску «Verbatim» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників екіпажу «Поліна» в квартирі АДРЕСА_1 . При відкритті даного носія інформації встановлено, що на ньому знаходяться файли під назвою: 00000__0017А. При перегляді зазначених відео файлів встановлено, що камера спостереження розташована нагрудно на працівнику екіпажу «Поліна». При перегляді відео спостерігається громадянин ОСОБА_4 , 13 серпня 2020 року о 23:04:59 год., де він знаходиться у приміщенні квартири по АДРЕСА_1 , чим порушує вимоги обмежувального припису, який встановлений Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24 червня 2020 року справа №607/10349/20 де суд ухвалив: заборонити перебувати ОСОБА_4 в місці їх спільного проживання з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці;

-таблицею ілюстрацій до вказаного протоколу;

-копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2020 року у справі №607/637/20, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

-копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2020 року у справі №607/10454/20, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком дві доби;

-копією рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2020 року у справі №607/16081/20, згідно якого ухвалено видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці, визначивши такі заходи тимчасового обмеження права кривдника та покладення на нього обов`язків: 1) усунення перешкод у користуванні ОСОБА_6 квартирою по АДРЕСА_1 , меблями та іншими речами, які в ній знаходяться, шляхом надання їй вільного, безперешкодного доступу та користування вказаною квартирою, меблями й іншими речами; 2) заборони перебування ОСОБА_4 в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

Таким чином, з врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за: ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх систематичність, конкретні обставини справи, позицію потерпілої котра просила призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, що передбачене санкцією статті обвинувачення, а тому приходить до переконання про необхідність призначення останньому покарання у вигляді арешту.

Разом з тим, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, котрий є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 2-ї групи, що виключає можливість призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, пом`якшуючу його покарання обставину, а саме визнання вини, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає необхідності визначати максимальний розмір обраного виду покарання.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього на її користь моральної шкоди у сумі 150 000 грн. вказаний позов обґрунтовується наступним. Обвинувачений упродовж тривалого часу вчиняє стосовно потерпілої психологічне, фізичне та економічне насильство, шляхом систематичних принижень намагається зробити її життя у власному житлі нестерпним. Потерпіла постійно напружена, схвильована, перебуває у стресовому стані. Їй страшно перебувати вдома, вона хвилюється за своє життя та здоров`я, оскільки неодноразово зверталася до правоохоронних органів за захистом. Фізичне насильство полягає в тому, що обвинувачений при щоденному спілкуванні з нею веде себе агресивно. Емоційний стан потерпілої зумовлений невиконанням обвинуваченим рішення суду про видачу обмежувального припису та спричиненням домашнього насильства. Заподіяна моральна шкода полягає у моральних та фізичних стражданнях, які внесли негативні зміни у її життя.

Суд, з огляду на зміст заявлених позивачем вимог та їх обґрунтування, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_4 15 000 гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позову щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_6 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.

Речові докази, а саме:

-компакт-диск «RIDATА» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників екіпажу «Поліна», яке мало місце 04 жовтня 2020 року по вул. Протасевича, 18/108, м. Тернополя, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-компакт-диск «RIDATA» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників екіпажу «Поліна», яке мало місце 08 жовтня 2020 року, по вул. Протасевича, 18/108, м. Тернополя, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-компакт-диск «ALERUS» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників патрульної поліції за адресою: вул. Протасевича, 18/108, м. Тернополя, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- компакт-диску «Verbatim» DVD-R, 4.7 GB, на якому містяться відео файли із нагрудних відеокамер спостереження працівників екіпажу «Поліна» в квартирі вул. Протасевича, 18/108, м. Тернополя, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1