Справа № 761/5560/21
Провадження № 1-кс/761/4032/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 26.02.2018, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.5 ст.191, чч.2, 3 ст. 199, ч.2 ст.382 КК України,
ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 26.02.2018, підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є власником:
-житлового приміщення (квартири), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
-автомобіля марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 .
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці зорганізувався з громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином Вірменії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у стійке об`єднання для підготовки та вчинення кримінального правопорушення придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту та збуту підробленої іноземної валюти банкнот номіналом 100 доларів США, розподіливши між собою функції, спрямовані на досягнення єдиного плану, відомого усім учасникам групи.
В рамках вказаного кримінального провадження, 05.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.199 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підозрюваний ОСОБА_5 є власником житлового приміщення (квартири), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційної картки транспортного засобу за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстрований автомобіль марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 .
З метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна, яке може бути призначене ОСОБА_5 судом, що передбачено санкцією ч.3 ст.199 КК України, слідчий звернувся з даним клопотанням про арешт майна.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказавши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення підозрюваного є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя дійшла висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення власника майна ОСОБА_5 .
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтями 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, вказує, що метою накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000207 від 26.02.2018 вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Разом з тим, встановлено, що на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 належить житлове приміщення (квартира), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортний засіб марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 .
Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити останньому у разі встановлення його вини у вчиненні інкримінованого злочину.
Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 26.02.2018, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, та за фактами кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.162, ч.5 ст.191, чч.2, 3 ст. 199, ч.2 ст.382 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є власником:
-житлового приміщення (квартири), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
-автомобіля марки BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 ..
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1