Справа 127/4327/21
Провадження 1-кс/127/1772/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи до якої застосовується екстрадиційний арешт ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до Російської Федерації, та його фактичної передачі, з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, за фіксації судового розгляду за допомогою технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 із вищевказаним клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що Іркутським обласним судом 25.07.2003 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктом «г» частини 2 статті 162 (розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, із застосуванням зброї), частини 2 статті 318 (застосування насилля, небезпечного для життя і здоров`я, стосовно посадової особи правоохоронного органу у зв`язку з виконання ним своїх посадових обов`язків), частини 1 статті 222 (незаконне придбання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї) Кримінального кодексу Російської Федерації, та йому призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком 5 років, з конфіскацією майна. Вирок набув законної сили 03.11.2003.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ухилився від виконання вироку, Усть-Ілимським міським судом Іркутської області від 04.05.2006, він оголошений у розшук. Постанова суду набула законної сили 16.05.2006.

Постановою Усть-Ілимського міського суду Іркутської області від 05.06.2008 вирок Іркутського обласного суду від 25.07.2003 приведено у відповідність до Федерального закону від 08.12.2003 № 162-ФЗ «Про внесення змін та доповнень в Кримінальний кодекс Російської Федерації», дії засудженого ОСОБА_4 перекваліфіковані з пункту «г» частини 1 статті 162 на частину 2 статті 162 (в редакції Федерального закону від 08.12.2003 № 162-ФЗ) Кримінального кодексу Російської Федерації, та йому призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком 5 років. Постанова суду набула законної сили 17.06.2008.

Усть-Ілимським міським судом Іркутської області 19.06.2008 умовне засудження ОСОБА_4 за вироком Іркутсього обласного суду від 25.07.2003 скасовано, йому призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям у виправній колонії загального режиму, йому обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Постанова суду набула законної сили 01.07.2008.

Постановою старшого оперуповноваженого відділу кримінального розшуку кримінальної міліції управління внутрішніх справ по м. Усть-Ілимську від 11.08.2010 ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук.

Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст. 208, 582 КПК України 22.09.2020 о 20 годині 43 хвилині розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.09.2020 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт на 40 (сорок) діб, до отримання запиту про видачу російської сторони з утриманням ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

До Міністерства юстиції України надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для виконання вироку.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Республіки Молдова.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають ч. 2 ст. 187 (розбій), ч. 3 ст. 345 (насильство щодо працівника правоохоронного органу), ч. 1 ст. 263 (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами) КК України які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

Передбачений ст. 80 КК України перебіг строків давності виконання обвинувального вироку, за вчинені ОСОБА_4 злочини, не спливли, оскільки він ухилявся від відбування покарання.

Міністерством юстиції України 27.10.2020 Вінницькій обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, строком на 60 днів, тобто до 27.12.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2020 ОСОБА_4 продовжено строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на 60 днів, тобто до 24.02.2021.

Під час проведення екстрадиційної перевірки ОСОБА_4 у присутності адвоката пояснив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Молдова та є громадянином Республіки Молдова (паспорт НОМЕР_1 виданий 18.06.2020). Знав про те, що компетентні органи Російської Федерації оголосили його в міжнародний розшук. Покинув територію Республіки Молдова на автобусі 22.09.2020 з метою виїзду до Російської Федерації, де проживає його батько ОСОБА_9 , 1958 р.н. В Республіці Молдова залишилися жінка та двоє малолітніх дітей, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 за вищезазначеною адресою проживав з 2008 року разом із сім`єю. Територію Республіки Молдова не покидав, оскільки не міг зробити закордонний паспорт. На території Республіки Молдова притягувався до кримінальної відповідальності, але вважається несудимим, оскільки судимість погашена та знята. В інших країнах, які відвідував (Російська Федерація, Україна), із заявами про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, а також отримання громадянства, не звертався. Показав, що ні він, ні члени його сім`ї не переслідуються, тому він не побоюється стати жертвою переслідувань компетентних органів Російської Федерації. На стан здоров`я не скаржиться.

Згідно з інформацією Міністерства оборони України ОСОБА_4 на військову службу до Сухопутних військ Збройних Сил України, як іноземець не призивався, інформація про перебування його на військовому обліку в Україні відсутня.

Відповідно до отриманих доповідей військових комісарів районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Миколаївської області ОСОБА_4 на військовому обліку військовозобов`язаних не перебуває.

У військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_4 на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не перебував та не перебуває. Інформація про перебування ОСОБА_4 у складі добровольчих батальйонів, які брали участь в проведенні антитерористичної операції на сході України відсутня.

Державна податкова служба України повідомила, що ОСОБА_4 не перебуває у Реєстрі волонтерів антитерористичної операції.

Установлено, що ОСОБА_4 в Національній гвардії України службу не проходить та раніше не проходив.

Також на службі в органах внутрішніх справ ОСОБА_4 не перебував та наказами МВС України до районів проведення антитерористичної операції не відряджався. Статус учасника бойових дій ОСОБА_4 комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни не надавався.

До адміністративної та кримінальної відповідальності на території України ОСОБА_4 не притягувався.

Згідно архівних даних Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_4 зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку не значиться, з клопотанням про оформлення набуття громадянства України, а також про надання статусу біженця або статусу особи, яка потребує додаткового захисту, не звертався.

Перевіркою, здійсненою територіальними органами ДМС України встановлено, що ОСОБА_4 із заявою про набуття громадянства України, визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався, статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував, паспортом громадянина України не документувався.

Згідно з повідомленням ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1», ОСОБА_4 по прибутті в установу (30.09.2020) був обстежений клінічно, лабораторно. При огляді тілесних ушкоджень не виявлено. За час перебування в установі ув`язнений до медичної частини не звертався. ОСОБА_4 08.12.2020 оглянутий повторно. Встановлено діагноз: соматично здоровий. Стан ув`язненого задовільний. Утримуватися під вартою та етапуватися може.

Таким чином, обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 компетентним органам Російської Федерації не встановлено.

Міністерством юстиції України 15.02.2021 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Російської Федерації для виконання вироку суду.

У відповідності до ст. 590 КПК України, після вручення копії наказу про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 , рішення Міністерства юстиції України про видачу може бути ним, його захисником оскаржено до суду протягом 10 днів з дня вручення наказу.

На цей час ОСОБА_4 компетентним органам Російської Федерації не переданий та утримується в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань № 1».

Отже, є всі підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою.

Ризики можливого уникнення відповідальності або втечі досліджувалися у судах Російської Федерації, зокрема 19.06.2008 Усть-Ілимським міським судом Іркутської області 19.06.2008 умовне засудження ОСОБА_4 за вироком Іркутсього обласного суду від 25.07.2003 скасовано, йому призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям у виправній колонії загального режиму, та обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, і таким чином в українських судах ці ризики не підлягають доведенню.

Саме тому у ч. 8 ст. 584 КПК України визначено, що при розгляді клопотання слідчий суддя не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Аналогічні висновки Європейським судом з прав людини викладено у своєму рішенні «Солдатенко проти України», де у п. 109 вказано наступне.

Відповідно до п. f ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі, крім тих випадків: законний арешт особи, відносно якої проводиться процедура депортації або видачі.

«Положення п. f ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод не вимагає наявності підстав вважати, що тримання під вартою особи, стосовно якої вчиняються дії з метою її екстрадиції, потребується, наприклад, для того, щоб запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі. У цьому зв`язку пункт 1(f) статті 5 Конвенції передбачає захист на рівні, відмінному від рівня захисту за пунктом 1(c) статті 5: все, що потребується згідно з підпунктом (f),- це здійснювана «процедура депортації або екстрадиції».

Відповідно до ч. ч. ч. 6, 10, 11 ст. 584 КПК України строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом; екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців; у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Двомісячний строк, встановлений ч. 11 ст. 584 КПК України, для перевірки судом наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою або його звільнення закінчується 24.02.2021.

З огляду на викладене та керуючись положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 584 КПК України, заступник прокурора Вінницької обласної прокуратури просив суд дане клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання за обставин, викладених в ньому, просила суд дане клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Особа до якої застосовується екстрадиційний арешт та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо продовження строку тримання його під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4, 6, 8, 10, 11 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Відповідно до статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Верховною радою України 10 листопада 1994 року, договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання. Видача для приведення вироку у виконання провадиться за такі діяння, які відповідно до законодавства запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких особу, видача якої потрібна, було засуджено до позбавлення волі на термін не менш шести місяців або до більш тяжкого покарання.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, перебував у міжнародному розшуку. Наведене свідчить, що у разі звільнення, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення відповідальності за злочини.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання є обґрунтованим та ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення видачі його (екстрадиційний арешт) правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 197, 199, 584 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 години 30 хвилин 23 квітня 2021 року для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Строк дії ухвали суду визначити до 23 квітня 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя