ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/548/21 Справа № 209/690/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 березня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000044 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю:
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 березня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою місця проживання до 12 травня 2021 року включно та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеним є зазначений у клопотанні ризик, передбачений п. п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини злочину та факт його тривалого знайомства з потерпілим, обґрунтовано зазначено про те, що останній може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, з метою спонукання їх до зміни показань.
При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним злочину, його соціальні зв`язки, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак при цьому також врахував те, що останній вину свою не визнає, офіційно не працевлаштований, хоча зі слів підозрюваного, підробляє ремонтами, має на утриманні матір пенсійного віку, яка хворіє онкологічним захворюванням, хвору післяродовою шизофренією дружину та малолітню дитину.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважав, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вважає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того зазначає про те, що слідчий суддя належним чином не врахував ту обставину, що підозрюваний добре знайомий з потерпілим, у зв`язку з чим може здійснювати на нього вплив, в тому числі й шляхом застосування насильства. Зазначає, що слідчим суддею залишені поза увагою ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.
Також слідчий суддя не надав належної правової оцінки тяжкості пред`явленої ОСОБА_7 підозри та суворості можливого покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Крім того, прокурор звертав увагу на те, що після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово підозрюваному ОСОБА_7 останнім було порушено умови такого запобіжного заходу.
Захисник та підозрюваний заперечували проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просили суд залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За вимогами статтей 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не були дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, є належними та обґрунтованими, в наслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Як видно з матеріалів клопотання, 14 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та не оскаржуються сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику у вигляді можливого здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Разом з тим відсутність будь-яких висновків слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, призвело до неповноти розгляду клопотання та помилковості застосування до підозрюваного домашнього арешту.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю ймовірного покарання, яке підозрюваному загрожує у разі визнання його винуватим, адже злочин, у якому обґрунтовано він підозрюється є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. До того ж звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину кримінальним законом не передбачено.
Слідчий суддя не врахував також належним чином особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього сталих, міцних соціальних зв`язків в місці його проживання. Разом з цим, апеляційний суд не може врахувати висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 має на утриманні непрацездатних батьків, цивільну дружину та дитину, оскільки вказані обставини не підтверджуються жодним доказом та враховані слідчим суддею виключно зі слів підозрюваного.
Крім цього, слідчим суддею не враховано наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, що може свідчити про те, що ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому цей ризик є наявним та актуальним на даний час.
Зазначені вище обставини в сукупності свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і тому, на переконання апеляційного суду, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати цей ризик.
Крім того, апеляційний суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує також, що хоча визнаний таким, що не має судимості, як правового статусу, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має місце реєстрації та постійне місце проживання, проте ці обставини не є самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки заявлені ризики є реальними і запобігти їм на даному етапі досудового розслідування можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім зазначеного, відповідно до п. 1 ч. 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
В даному випадку апеляційний суд, врахувавши обставини скоєння кримінального правопорушення, а саме із заподіянням тілесного ушкодження потерпілому у вигляді поверхневої різаної рани шиї, вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 травня 2021 року включно.
Виконання ухвали покласти на ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4