Категорія:продовження строку тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № №0002490 від 06 червня 2016 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року,
В С Т А Н О В И В
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на 60 (шістдесят) днів до 13 червня 2021 року включно.
Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні невеликої тяжкості та тяжких злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, неодноразово судимий, ніде не працює, немає постійного джерела доходу. Наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, при цьому, вищевказані факти свідчать про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З цих підстав суд прийшов до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з залишенням розміру попередньо визначеної застави.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає, що суд виніс необґрунтоване, незаконне рішення. Вказує про відсутність у кримінальному провадженні будь-яких доказів існування ризиків, про які стверджує прокурор, тому на його думку, є всі підстави для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення захисника обвинуваченого, який скаргу підтримав у повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.
Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, і що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочину, а метою - запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які не дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні суду першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , котрий обвинувачується у вчиненні невеликої тяжкості та тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, раніше неодноразово судимий, має не зняту і не погашену судимість, ніде не працює апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що надані матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить апелянт.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 197, 199, 376, 422-1 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді /