ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/4144/21 Номер провадження 11-сс/814/456/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 05 травня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 03 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Відмовлено в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новооріхівка Миргородського р-ну Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, одруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, із середньою освітою, офіційно непрацюючому, несудимому, -

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну;

- утриматися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності;

Звільнено ОСОБА_8 з під-варти у залі суду.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 та наявність в останнього постійного місця проживання.
При цьому, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційній скарзі прокурор відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 05 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 ; застосувати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_8 : підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює, що не стримує його змінити місце проживання з метою влаштування на роботу, у тому числі за кордоном; може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не позбавлений посвідчення водія.
Крім того, прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано належним чином те, що вчинення злочину спричинило загибель людини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СУ ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2021 року за №0000355, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 травня 2021 року приблизно о 05 годині 05 хвилин ОСОБА_8 , у порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки CHERY EASTAR, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по автодорозі сполученням Лубни-Миргород-Опішня від селища Ромодан у напрямку міста Миргорода, та проїжджаючи село Бієво Миргородського району Полтавської області у порушення вимог п.п. 10.1, 12.1 ПДР України, змінив напрямок свого руху праворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, виїхав на праве, потім на ліве по ходу руху узбіччя, де допустив перекидання транспортного засобу.

Унаслідок ДТП пасажиру автомобіля марки CHERY EASTAR, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_11 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Порушення ОСОБА_8 вимог п.п.10.1, 12.1 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку з виникненням ДТП та підозрюваний мав технічну можливість попередити ДТП шляхом виконання цих вимог ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
03 травня 2021 року заступником начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть ОСОБА_11

05 травня 2021 року заступник начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 днів без визначення розміру застави. Це клопотання мотивоване наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку ініціатора клопотання, у разі застосування підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки інші запобіжні заходи передбачають перебування підозрюваного на волі, що дасть останньому змогу вчинити дії, зазначені у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

05 травня 2021 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава задоволено частково клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , відмовлено у застосуванні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 та наявність в останнього постійного місця проживання.
При цьому, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З таким судовим рішенням погоджується і колегія суддів.

За ст. 177 КПК України підставою, застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Прокурор у судах першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не довів наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У той час як ч.2 ст.194 КПК України є імперативною нормою і чітко регламентує, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, про наявність обґрунтованої підозри, оголошеної ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджуються вагомими доказами і наявність якої не оспорюється учасниками провадження.

Апеляційний суд, перевіряючи правильність застосованого підозрюваному запобіжного заходу також враховує, що: ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 24), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 32), одружений, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с. 30-31), та те, що сторона захисту не оспорює обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що прокурором на засадах змагальності та диспозитивності не доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи також на той факт, що у ОСОБА_8 вилучено посвідчення водія, що підтверджено самим апелянтом в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Неспроможними також є і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки це спростовується, зокрема, даними письмової заяви від 02 червня 2021 року, у якій викладено думку потерпілого ОСОБА_12 , який зазначив, що претензій до ОСОБА_8 не має та просить залишити останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, в апеляційному суді прокурором підтверджено відсутність впливу з боку підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На правильність застосованого ОСОБА_8 запобіжного заходу вказує і відсутність даних про іншу неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Доводи державного обвинувача про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі прокурором, належним чином враховано слідчим суддею, а тому колегія суддів не вбачає підстав для їх повторного врахування.

До того ж, посилання апелянта на те, що підозрюваний може змінити місце проживання з метою працевлаштування за кордоном, є неспроможними, оскільки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 , слідчим суддею зобов`язано останнього здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У відповідності до ст.194 КПК України, якою регламентовано застосування запобіжного заходу, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Таким чином, у даному випадку слідчим суддею безпідставно враховано наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки слідчий у складеному ним клопотанні не вказує на наявність цього ризику, та як вбачається з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження у суді першої інстанції, на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України не вказував і прокурор у судовому засіданні першої інстанції.
Разом з тим, наведене порушення, виходячи із встановлених вище обставин не впливає на правильність застосованого ОСОБА_8 запобіжного заходу та не перешкодило слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого.
Апеляційний суд приймає до уваги невідворотність наслідків, що настали,та водночас зауважує, що метою будь-якого запобіжного заходу є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України. Так, з урахуванням усіх наведених вище обставин з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу у їх сукупності, зокрема й вікових, психологічних особливостей підозрюваного, наявності в останнього вагомих соціально-стримуючих факторів, на думку колегії суддів, зазначені доводи прокурора не спростовують висновків слідчого судді та не свідчать про недостатність застосованого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Про достатність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу додатково свідчить і те, що ОСОБА_8 самостійно, за першою вимогою апеляційного суду у визначений час, з`явився в судове засідання для участі у розгляді апеляційної скарги прокурора, у якій порушувалося питання про погіршення становища підозрюваного шляхом застосування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Водночас слід зазначити, що прокурор у поданій апеляційній скарзі, не зазначає про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого, у той час як доведеність такої обставини є необхідною умовою для застосування виняткового запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати житло, яка також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон, зможе запобігти встановленим колегією суддів ризикам, що у свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги прокурора.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ст.194 КПК України, оскільки наведений запобіжний захід відповідатиме меті застосування запобіжного заходу та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4