Справа № 464/302/18
пр.№ 1-кп/464/244/21
У Х В А Л А

04 червня 2021 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 20 березня 2019 року по кримінальному провадженні №464/320/18 відносно ОСОБА_7 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 - ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 дане кримінальне провадження передано для розгляду головуючому судді ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 07.04.2021 продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави, строк дії запобіжного заходу закінчується 07.06.2021.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили, щодо клопотання прокурора, просять обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив, щодо клопотання прокурора.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину після нетривалого часу після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, не одружений, не працює, відомості про джерела доходу та зареєстроване місце проживання відсутні, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, а також переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні злочину після нетривалого часу після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, однак, офіційно не працює, відомості про джереда доходу відсутні, за зареєстрованим місцем проживанняі не проживає, що дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, а також переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою, застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави в розмірі 35 прожиткових мінімуміввиключає можливість задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу більш м`яким.

Інший запобіжний захід за даних обставин застосований бути не може.

На підставі викладеного і керуючись статтями ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 331 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Строк дії ухвали 2 місяці, тобто до 04 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1