29.07.2021
Справа № 331/4043/21
Провадження № 1-кп/331/514/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» липня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000497 від 05.07.2021року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта базова загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.04.1998 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 16.11.1998 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. ст. 208, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 16.02.2002 року за відбуттям строку покарання;
- 17.06.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 07.03.2007 року за відбуттям строку покарання;
- 24.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 07.09.2011 року за відбуттям строку покарання;
- 22.04.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 гривень; ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2013 року несплачену суму штрафу замінено на покарання у вигляді 59 годин громадських робіт;

- 19.11.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 06.09.2018 року за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року ОСОБА_3 , будучи ознайомленим під особистий підпис із рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2021 року про видачу обмежувального припису, згідно з яким останньому визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки строком на шість місяців, у вигляді:

- заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць відвідування постраждалою особою ОСОБА_4 ;

- заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_4 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

29 червня 2021 року ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не зважаючи на вказані заборони, прийшов до квартири свого батька, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та намагався потрапити до вказаної квартири із застосуванням грубої сили, нецензурної лайки, почав висловлювати погрози у бік свого батька ОСОБА_4 , тим самим не виконав вказаний обмежувальний припис.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме в умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.п. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_3 має ряд судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив кримінальний проступок, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, під спостереженням лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, його спосіб життя, систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді арешту, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази:
- CD-R диск, який містить відеозапис з боді-камери співробітників поліції екіпажу ВЕЖА-145, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (а.п. 40-41);

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1