В И Р О К
Іменем України

06.04.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, з професійно технічною освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 13.01.2021,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

26.12.2020 року, приблизно о 00:50 год., обвинувачена ОСОБА_6 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману і звернення його у свою власність, взявши з собою заздалегідь приготовлену одну сувенірну купюру номіналом 500 гривень, яка містить напис «Сувенір» та «не являється платіжним засобом», автомобілем марки ВАЗ 2101 приїхала до АЗС ТОВ «Лавія», що розташована за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Асмолова, 50А, де вийшовши із автомобіля підійшла до оператора даної АЗС ОСОБА_5 , попросила його розміняти їй грошові кошти в сумі 500 гривень, при цьому пояснила, що їй необхідно розрахуватися із водієм автомобіля, у якого немає здачі, тим самим ввела в оману останнього. Під приводом розміну даної купюри ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 одну сувенірну купюру номіналом 500 гривень, яка містить написи «Сувенір» та «не являється платіжним засобом», а ОСОБА_5 не помітивши написів «Сувенір» та «не являється платіжним засобом», в свою чергу в якості розміну передав ОСОБА_3 одну купюру номіналом 100 гривень, три купюри номіналом по 50 гривень, 10 купюр номіналом по 20 гривень і 5 купюр номіналом по 10 гривень, на загальну суму 500 гривень.
Отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти обвинувачена ОСОБА_3 одразу пішла, тим самим умисно, з корисливою метою шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілого у загальній сумі 500 гривень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману.
Під час судового розгляду кримінального провадження були допитані обвинувачена, потерпілий, досліджені документи, надані стороною обвинувачення.
Будучи допитаною під час судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю, однак надала суду показання, які не свідчать про безумовне визнання нею вини в частині наявності в її діях умислу на заволодіння грошовими коштами шляхом обману. Показала, що 26.12.2020 повертаючись додому на автомобілі який її підвозив повз АЗС попросила водія зупинити автомобіль. Після цього, взяла з свого блокноту купюру номіналом 500 грн., знаючи про те, що в блокноті крім купюри номіналом 500 грн., яка не є платіжним засобом знаходилась настояща грошова купюра номіналом 500 грн., підійшла з нею до оператора АЗС і розміняла її на аналогічну суму меншими купюрами. Сіла в машину і поїхала. Наміру на заволодіння чужим майном шляхом обману не мала.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_3 суду надала покази, що не оспорює кваліфікацію її дій, яка викладена в обвинувальному акті, зазначила, що розкаюється у вчиненому, просила суворо її не карати.
Крім показів обвинуваченої ОСОБА_3 її винуватість у вчиненні кримінального проступку підтверджується наступними доказами:
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду надав покази, що він працює оператором АЗС в м. Жмеринка. Перебуваючи на зміні близько 01:00 год. ночі на АЗС заїхав автомобіль ВАЗ червоного кольору з якого вийшла невідома йому дівчина, яка попросила розміняти їй гроші аргументуючи, що необхідно розрахуватися з водієм автомобіля у якого відсутня решта з 500 грн. Після цього вона передала йому вчетверо складену купюру номіналом 500 грн., а він передав їй грошові куп`юри меншим номіналом на загальну суму 500 грн. Після цього перевірив передану йому невідомою жінкою купюру побачив, що вона не є платіжним засобом і намагався про це сказати цій дівчині, але вона сіла в автомобіль і поїхала. Завдана йому шкода відшкодована. При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.
Також винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, підтверджується наступними документами:
Рапортом старшого інспектора чергового Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 від 26.12.2020 (а.с.31) з якого вбачається, що близько 00.50 годин 26.12.2020 невідома дівчина на АЗС СТС, яка розташована в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Асмолова, 50А, розплатилася підробленою купюрою 500 грн.
Протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 13.01.2021 (а.с.32-33), з якого вбачається, що близько 00.50 годин 26.12.2020 невідома дівчина шахрайськими діями шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 500 грн.
Письмовою заявою ОСОБА_5 від 13.01.2021 про добровільну видачу працівникам поліції купюри номіналом 500 гривень на якій наявний напис «Сувенір», яку невідома йому дівчина розміняла шахрайським шляхом, а саме шляхом обміну (а.с.34).
Протоколом огляду від 13.01.2021 з фото таблицями, з якого вбачається, що 13.01.2021 в службовому приміщенні Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області потерпілий ОСОБА_5 добровільно видав одну купюру зовні схожу на грошові кошти номіналом 500 грн. та повідомив що дану купюру його попросила розміняти невідома жінка. Під час огляду даної купюри, що зовні схожа на грошові кошти номіналом 500 грн. було встановлено, що на одній стороні має зображення «Григорія Сковороди». У верхній лівій частині напис «Не является платежным средством». Окрім цього у верхній частині даної купюри наявний напис «Україна», а у правому нижньому куті напис «П`ятсот гривень». На іншій стороні по центру виявлено зображення Києво-Могилянської академії під яким наявний напис «Сувенір». У лівій частині напис «500 гривень 500» (а.с.35-38).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2021, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав на фотознімку №3 дівчину, яка за сукупністю рис обличчя, кольором волосся шахрайським шляхом розміняла у нього сувенірні гроші номіналом 500 грн. (а.с.39-40), якою, відповідно до довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 15.01.2021, виявилась ОСОБА_3 (а.с.41).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2021 (а.с.43-45), з якого вбачається, що 26.12.2020 ОСОБА_3 приїхала на автомобілі до АЗС, де у оператора обміняла заздалегідь підготовлену купюру номіналом 500 грн. із написом «Сувенір» на одну купюру номіналом 100 грн., три купюри номіналом по 50 грн., 10 купюр номіналом по 20 гривень і 5 купюр номіналом по 10 гривень. Після цього сіла в автомобіль і поїхала із АЗС. Грошові кошти витратила на власні потреби.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 190 КК України.
Кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України суд вважає вірною, а також вважає, що вона повинна нести кримінальну відповідальність за вчинений проступок, передбачену санкцією ч.1 ст.190 КК України.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України згідно якої обвинувачена вчинила кримінальний проступок, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_3 на досудовому слідстві давала правдиві покази, чим активно сприяла розкриттю кримінального проступку та встановленню істини у справі, на обліку в нарколога та психіатра Жмеринської центральної районної лікарні не значиться, відшкодувала шкоду потерпілому, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, знявши з них арешт.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 240 ( двісті сорок ) годин.
Речовий доказ: сувенірну купюру номіналом 500 гривень, на якій наявний напис «Сувенір» та «не являється платіжним засобом» - залиши в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя