КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на:

-ноутбук марки «Samsung» model: P900X3D, s/n: JB1391GD100015P із зарядним пристроєм марки «Samsung» model: PA-1400-24, s/n: CNBA4400272AD2V4H2CA0K2N;
- моноблок марки «Lenovo», s/n: VS80653149 із зарядним пристроєм model: PA-1151-11VA;
- флеш-накопичувач марки «Baldoar»;
-паперові документи, а саме: фінансово-господарські документи
ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» () по взаємовідносинам з фізичними особами-підприємцями, ОСОБА_10 по взаємовідносинам з іноземною компанією «Tubardin Management Group»;

- блокнот жовтого кольору з надписом «Party on» з чорновими рукописними записами, що вилучені 16.12.2020 під час проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що постанова органу досудового розслідування про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні належним чином необґрунтована, арештоване майно жодним чином ніяк не ідентифіковане. Крім того, жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власників майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та об`єктивність ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, слідчим управлінням Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001318 від 16.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2018-2020 років невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими, організували злочинну діяльність по незаконному переведенню безготівкових грошових коштів у готівку, з метою виведення коштів підприємств реального сектору економіки в тіньовий обіг, минаючи систему оподаткування, а також привласнення та розкрадання коштів державних підприємств та їх подальшої легалізації (відмивання) в особливо великих розмірах.
Для здійснення своїх злочинних намірів невстановленими особами було створено та придбано ряд фіктивних підприємств, зокрема: ТОВ «ЄВРОБУД ЕКСПЕРТ» (), ТОВ «БУДСТАР ІНВЕСТ» (), ТОВ «БУДКОМПАНІ ОЛІПМ» (), ТОВ «ВЕРУМ БІЗНЕС» (), ТОВ «ВІНД ПРАЙМ» (), ТОВ «БУД ВЕСТ КОМПАНІ» (), ТОВ «АМОРІЯ» (), ТОВ «БК МАРСАЛ» (), ТОВ «ОПТ-ТОРГБУД» (), ТОВ «БУД МЕРЕЖА» (), ТОВ «ЕКСДРІМ СЕРВІС» (), ТОВ «ЩИВЕЦЬ» (), ТОВ «ДБК-АН» (), ТОВ «ФОКС КОМПАНІ» (), ТОВ «ФЕНІКС ЛЕКО» (), ТОВ «ЕКОРЕСУРС-Т» (), ТОВ «КЛАСИКА КОМФОРТУ» (), ПП «СІКОМСЕРВІС-ІНВЕСТКОМ» () та інші, які зареєстровані на номінальних засновників та мають формально призначених керівників. Реквізити указаних суб`єктів господарювання використовуються для надання податкової вигоди іншим підприємствам, з метою завищення вартості товарів, робіт та послуг та ухиленням від сплати податків та інших обов`язкових платежів в особливо великих розмірах.
Схема діяльності «конвертаційного центру» полягає у формуванні на підконтрольних суб`єктах господарювання фіктивного податкового кредиту за рахунок використання «зустрічних потоків» та використання реквізитів фіктивних виробників продукції, а також підприємств реального сектору економіки, у тому числі ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (), ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ» () та подальшому, в залежності від потреб клієнтів «конвертаційного центру», здійсненні підміни номенклатури, об`ємів продажу товарів та через ланку транзитних підприємств забезпечення фіктивним податковим кредитом підприємства реального сектору економіки.
Після отримання на рахунки підконтрольних підприємств оплати за документально відображені товари, роботи або послуги, здійснюється переведення в готівку коштів та повернення клієнтам, за вирахуванням відсотка отриманого як винагорода за надані послуги «конвертаційного центру».
Відповідно до матеріалів Управління оперативно-розшукової діяльності Головного управління ДФС у м. Києві, у тому числі за результатами огляду та аналізу бази даних «Податковий блок» установлено, що в ланцюгах придбання товарів від ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» ( код ЄДРПОУ 37245255), ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ» () наявні суб`єкти господарської діяльності з ознаками ризиковості, які використовуються з метою прикриття незаконної діяльності пов`язаної з переведенням в безготівкову форму готівкових коштів, отриманої від реалізації плитки та сантехнічних виробів кінцевим споживачам фізичним особам. Таким чином, службові особи ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (),

ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» (),

ТОВ «КЕРАМХОЛЛ-ЗАХІД» () та ТОВ «КЕРАМА МАРКЕТ» () за рахунок документального відображення реалізації товарів в адресу суб`єктів господарської діяльності з ознаками ризиковості, без фактичного постачання товару, збільшують обсяг безготівкових коштів для подальшого придбання оптових партій товару у підприємств постачальників юридичних осіб, чим здійснює легалізаціє готівкові кошти, отримані від покупців товару в магазинах.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 . У ході обшуку виявлено та вилучено наступні речі та документи, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме: ноутбук марки «Samsung» model: P900X3D, s/n: JB1391GD100015P із зарядним пристроєм марки «Samsung» model: PA-1400-24, s/n: CNBA4400272AD2V4H2CA0K2N;моноблок марки «Lenovo», s/n: VS80653149 із зарядним пристроєм model: PA-1151-11VA; флеш-накопичувач марки «Baldoar»; грошові кошти в сумі 61 500 доларів США, 206 135 євро та

1 581 191 грн.; паперові документи, а саме: фінансово-господарські документи

ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» () по взаємовідносинам з фізичними особами-підприємцями, ОСОБА_10 по взаємовідносинам з іноземною компанією «Tubardin Management Group»; блокнот жовтого кольору з надписом «Party on» з чорновими рукописними записами.

Постановою старшого слідчого з ОВС слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_17 від 18.12.2020 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні №0001318 від 16.07.2020 року речовим доказом.

13.01.2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотання про арешт майна, а саме: ноутбук марки «Samsung» model: P900X3D, s/n: JB1391GD100015P із зарядним пристроєм марки «Samsung» model: PA-1400-24, s/n: CNBA4400272AD2V4H2CA0K2N; моноблок марки «Lenovo», s/n: VS80653149 із зарядним пристроєм model: PA-1151-11VA; флеш-накопичувач марки «Baldoar»; паперові документи: фінансово-господарські документи ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» () по взаємовідносинам з фізичними особами-підприємцями, ОСОБА_10 по взаємовідносинам з іноземною компанією «Tubardin Management Group»; блокнот жовтого кольору з надписом «Party on» з чорновими рукописними записами, що вилучені 16.12.2020 під час проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно, з огляду на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, яким було задоволено клопотання сторони обвинувачення на накладено арешт на вказане майно, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Так, в своєму клопотанні сторона обвинувачення посилається на необхідність арешту вказаного майна, з метою збереження речових доказів.

Однак, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові старшого слідчого з ОВС слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп слідчого управлін6ня Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_17 від 18.12.2020 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає зазначене вище майно.
Відповідно частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт мана, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Разом з тим, наведена норма закону слідчим суддею не дотримана та постановлено належним чином необґрунтоване рішення.

Крім того, в порушення вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при постановленні оскаржуваного рішення не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власників.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на:

-ноутбук марки «Samsung» model: P900X3D, s/n: JB1391GD100015P із зарядним пристроєм марки «Samsung» model: PA-1400-24, s/n: CNBA4400272AD2V4H2CA0K2N;
- моноблок марки «Lenovo», s/n: VS80653149 із зарядним пристроєм model: PA-1151-11VA;
- флеш-накопичувач марки «Baldoar»;
-паперові документи, а саме: фінансово-господарські документи
ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» () по взаємовідносинам з фізичними особами-підприємцями, ОСОБА_10 по взаємовідносинам з іноземною компанією «Tubardin Management Group»;

- блокнот жовтого кольору з надписом «Party on» з чорновими рукописними записами, що вилучені 16.12.2020 під час проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна, а саме:

-ноутбук марки «Samsung» model: P900X3D, s/n: JB1391GD100015P із зарядним пристроєм марки «Samsung» model: PA-1400-24, s/n: CNBA4400272AD2V4H2CA0K2N;
- моноблок марки «Lenovo», s/n: VS80653149 із зарядним пристроєм model: PA-1151-11VA;
- флеш-накопичувач марки «Baldoar»;
-паперові документи, а саме: фінансово-господарські документи
ТОВ «КОМПАНІЯ «КЕРАМХОЛЛ» () по взаємовідносинам з фізичними особами-підприємцями, ОСОБА_10 по взаємовідносинам з іноземною компанією «Tubardin Management Group»;

- блокнот жовтого кольору з надписом «Party on» з чорновими рукописними записами, що вилучені 16.12.2020 під час проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1441/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_18
Доповідач: ОСОБА_1