Справа №766/2846/21
н/п 1-кп/766/1938/21
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

про закриття кримінального провадження

06.07.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 звернувся до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000545 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України по факту звернення ОСОБА_4 , що в період часу з 05.12.2016 до 27.01.2017 в результаті неналежного виконання медичними працівниками відділення невідкладної хірургії ім. Лучанського своїх професійних обов`язків, померла його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вважаючи достатніми підстави для закриття кримінального провадження, оскільки за час проведення досудового розслідування особа, причетна до вчинення протиправних дій не встановлена, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності завершились. Зазначив, що підстав для закриття кримінального провадження з інших підстав, передбачених ст. 284 КПК України не вбачається.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора, зазначивши, що проведене досудове розслідування не було повним та об`єктивним. Слідчим фактично не вживалось заходів для встановлення дійсних обставин справи, що призвело до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав потерпілого, просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки під час судового розслідування навіть не було допитано лікарів, які приймали участь в лікуванні ОСОБА_7 . Проігноровано висновки консультативно-лікарської комісії, яка впевнено встановила факти допущених порушень з боку лікарів. Крім того прокурор безпідставно посилається на факт невстановлення винних осіб, хоча відомі конкретні особи, внаслідок недбалості яких наступила смерть ОСОБА_7 . Також слідчим так і не було отримано жодних документів, що стосуються як лікування померлої, так і відомостей щодо фахового рівня лікарів, причетних до смерті останньої.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Із заяви від 30.01.2017 (зареєстрована в Журналі ЄОЗП про вчинені правопорушення та інші події під №2582) вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до відділу поліції по факту того, що в період часу з 05.12.2016 до 27.01.2017 в результаті неналежного виконання медичними працівниками відділення невідкладної хірургії ім. Лучанського своїх професійних обов`язків, померла його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі заяви ОСОБА_4 зареєстровано відповідні відомості в ЄРДР під №0000545 про що свідчить витяг від 30.01.2017 з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 1 ст. 140 КК України.

У рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: огляд місця події (протокол від 30.01.2017); призначено та проведено судово-медичні експертизи №154 від 22.02.2017, №34-К від 05.05.2018, №132 від 05.02.2020, №42 від 26.03.2020; допитано потерпілого ОСОБА_4 (протокол від 09.02.2017); допитані свідки (члени клініко-експертної комісії).

Інших слідчих дій не проводилось, а клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, як то амбулаторної карти хворої, журнал оперативних втручань, посадові інструкції лікарів реалізовані не були, а відповідно зазначені вище документи до матеріалів кримінального провадження не долучались. Неодноразово надані доручення прокурора також залишились проігнорованими слідчим. У той же час переважна більшість матеріалів кримінального провадження сформована лише за рахунок копій документів, наданих саме потерпілим, проте останні жодного разу не перевірялись і оцінці слідчим не піддавались.

У той же час за твердженням прокурора не зважаючи на проведення ряду слідчих дій під час проведення досудового розслідування особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення встановити не вдалось, повідомлення про підозру не оголошувалось. Проте з такими висновками як прокурора, так і органу досудового розслідування суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

У свою чергу санкція ч. 1 ст. 140 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, тобто діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п?яти років. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України).

Отже, з огляду на період визначений потерпілим як вчинення злочину з 05.12.2016 до 27.01.2017, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. В той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, визначена ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження в рамках останнього було проведено лише допит членів клініко-експертної комісії та проведено ряд експертиз, які суперечать одна одній і фактично є протилежними за своїм змістом, проте оцінку фактам викладеним ОСОБА_4 в рамках проведеного досудового розслідування не надано, первинна медична документація на ОСОБА_8 та відомості щодо лікарів не витребувані, суперечності між висновками експертів не усунуто, як і не проведено допит осіб, які приймали безпосередню участь в наданні медичної допомоги останній.

Фактично жодних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та осіб, причетних до його вчинення, матеріали кримінального провадження не містять, а проведені органом досудового розслідування слідчі дії не свідчать про ефективність такого розслідування. З огляду на викидане суд погоджується з потерпілим, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Крім того, як свідчать матеріали провадження, досудове розслідування проводиться за фактом вчинення конкретними особами кримінального правопорушення, про що було зазначено потерпілим у неодноразово поданих заявах та клопотаннях. Тобто, органу досудового розслідування відомі конкретні особи, щодо яких має відбуватись досудове розслідування, про що можна зробити висновок з витягу з ЄРДР та заяв від потерпілого.

В залежності ж від встановлених досудовим розслідуванням обставин слідчий приймає процесуальне рішення за результатами оцінки дій саме цієї особи, і саме щодо цієї особи може вирішуватися питання про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Та обставина, що цій особі не було пред`явлено підозру у вчиненні злочину, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених ст. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження щодо конкретної особи (оскільки вони встановлені в рамках даного кримінального провадження, враховуючи посилання потерпілого на конкретних осіб) або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається неухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені. Сама по собі тривалість часу, що пройшов з дня вчинення злочину не є підставою для закриття провадження за наявності у провадженні відомостей про особу, причетність якої до вчинення злочину має бути перевірена під час досудового розслідування.

Прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження, при цьому належно не перевіривши наявність інших підстав для закриття кримінального провадження.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України. Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать як про ефективність досудового розслідування, так і про правильність висновків слідчого під час такого розслідування, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545 від 30.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1