Справа № 191/2713/20
Провадження № 1-в/191/626/20
У Х В А Л А
07 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку, постановленого відносно нього, у відповідність до вимог Закон України, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року N 2617-VIII, що набрав чинності 01 липня 2020 року

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської окружної прокуратури, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд встановив наступне.

16 жовтня 2019 року вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Ухвалою вказаного суду від 02 липня 2020 року, яка набрала законної сили 09 липня 2020 року, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання, у виді позбавлення волі, строком на один рік.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року N 2617-VIII, за яким стаття 309 КК України була викладена в наступній редакції:

ч. 1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту -

караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

ч. 2. Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, -

караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

На час ухвалення вироку дії ОСОБА_4 кваліфікувалися за ч. 1 ст. 309 КК України як злочин середньої тяжкості, але внаслідок внесення змін, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року N 2617-VII, що набрав чинності з 01 липня 2020 року, - діяння (дії чи бездіяльність) за ч. 1 ст. 309 КК України віднесено до кримінального проступку, за вчинення якого пом`якшено кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акту про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього кодексу.

Згідно ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні обмеження волі.

На підставі викладеного, засудженому ОСОБА_4 слід привести вирок у відповідність із Законом, який пом`якшує покарання, знизити йому міру покарання, що перевищує санкцію нового закону до покарання, встановленого санкцією нового закону у виді обмеження волі, посилення якої відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України в частині застосування закону про кримінальну відповідальність, що обтяжує покарання, зворотної сили не має.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 74 КК України, Законом України N2617-VIII, ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання, встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання - задовольнити.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі.

Засудженому ОСОБА_5 зарахувати у строк відбуття покарання час перебування його в Синельниківській ВК-94 з 21 липня 2020 року та час слідування під вартою до виправного центру включно, з урахуванням, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі, до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, на підставі ст. 57 КВК України.

Строк відбування покарання, у відповідності до ст. 58 КВК України, рахувати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_4 на облік у виправному центрі за місцем відбування покарання.

Після прибуття ОСОБА_4 до виправного центру, звільнити засудженого з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1