КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0002267, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури №10 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002267 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України та накладено арешт на автомобіль марки Toyota Camry на іноземній реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля та документи по транспортному засобу, зокрема-супровідний документ, який прибув разом із автомобілем № НОМЕР_2 (номер наліпки НОМЕР_3 Original Title), видатковий ордер №143891/45

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вказане майно є об`єктом кримінальних протиправних дій, а тому його арешт необхідний з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, проведення судових експертиз, відшкодування заподіяних збитків, зокрема, і з метою збереження речових доказів.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ні він, ні його представники присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно в суді першої інстанції не були, ухвалу слідчого судді отримали 02.02.2020 року. Також апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на транспортний засіб. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, в клопотанні органу досудового розслідування про арешт майна відсутні правові підстави для накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_6 , при цьому майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, порушує права власника. ОСОБА_6 не є стороною у кримінальному провадженні №0002267, не має жодного процесуального статусу, не має жодного відношення до обставин, за якими здійснюється досудове розслідування, відносно нього не заявлено цивільний позов, тому на його погляд арешт транспортного засобу є передчасним.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте причину своєї неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у його відсутність, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, ні він, ні його представники присутніми не були, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації отримав лише 02.02.2020 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом дізнання Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002267за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 19.11.2020 року, за адресою: місто Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5, а саме: автомобіль марки Toyota Camry на іноземній реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля та документи по транспортному засобу, зокрема-супровідний документ, який прибув разом із автомобілем № НОМЕР_2 (номер наліпки НОМЕР_3 Original Title), видатковий ордер №143891/45 оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, зокрема, автомобіль марки Toyota Camry на іноземній реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля та документи по транспортному засобу, зокрема-супровідний документ, який прибув разом із автомобілем № НОМЕР_2 (номер наліпки НОМЕР_3 Original Title), видатковий ордер №143891/45 з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вони можуть містити інформацію про об`єкт досудового розслідування.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку не може прийматися до уваги.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта, слід визнати непереконливими.

Керуючись ст.ст.98, 117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити строк адвокату ОСОБА_5 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури №10 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002267 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України та накладено арешт на автомобіль марки Toyota Camry на іноземній реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля та документи по транспортному засобу, зокрема-супровідний документ, який прибув разом із автомобілем № НОМЕР_2 (номер наліпки НОМЕР_3 Original Title), видатковий ордер №143891/45 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/532/2021
Єдиний унікальний номер 761/3785220 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач - ОСОБА_1