Справа № 635/3151/20
Провадження №1-кп/635/652/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 14 травня 2020 року та за №0000075 від 22 січня 2021 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Південне Харківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 02 червня 2006 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 09 грудня 2010 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 21 липня 2014 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки; 4) 17 лютого 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 03 липня 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 6) 09 грудня 2020 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 26 березня 2014 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2020 року близько 18 години ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину «Крамниця», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, площа Шевченка, 22, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, повторно, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 тримає в руках мобільний телефон марки «NOMI» модель і 2410 срібного кольору вартістю 511,56 гривень, наблизився до останнього та шляхом ривка відкрито викрав мобільний телефон з рук потерпілого, після чого з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 511 гривень 56 копійок.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Крім того, в період часу з 03 грудня 2020 року по 05 грудня 2020 року у вечірній час, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись біля залізничного переїзду по вул. Луначарського в м. Мерефі Харківського району Харківської області, підійшов до раніше знайомого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 в процесі спілкування розташував до себе ОСОБА_7 , склав помилкове враження про себе, як про порядну та чесну людину, та під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у нього мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A Peacock Green 2 GB RAM 32 GB ROM», який у подальшому не мав намір повертати. Отримавши вказаний телефон, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 відволікався, відійшов за залізничний переїзд, тим самим не попадаючи в поле зору потерпілого, заволодів мобільним телефоном, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись здобутим злочинним шляхом мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2099 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 21 січня 2021 року в денний період часу, більш точного часу в ході судового розслідування не встановлено, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проникнув на огороджену територію земельної ділянки. Реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до оглядової ями для ремонту автомобілів, з якої таємно викрав газовий балон високого тиску, ризначений для зберігання газу «метан» вагою 96 кг, об`єм балону 20 літрів, червоного кольору, який був у використанні та належить потерпілому ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, ОСОБА_3 22 січня 2021 року в денний період часу, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, переліз через паркан, тим самим незаконно проникнув на огороджену територію домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, таємно викрав з території домоволодіння металевий автомобільний опрокидувач вартістю 60,90 гривень, 2 каструлі, виготовлені з алюмінію об`ємом 30 літрів кожна, вартістю 1100 гривень, швелер довжиною 1,5 метра шириною 12 см вагою 12,4 кг вартістю 86,80 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 шкоду на загальну суму 2347,70 гривень,

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочинів за обставин, викладених вище у даному вироку. Так ОСОБА_3 пояснив, що 13 травня 2020 року близько 18 години він знаходився біля магазину «Крамниця», розташованого в м. Мерефі по площі Шевченка, 22, побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 та, бажаючи заволодіти його мобільним телефоном, вихопив телефон з рук останнього та втік. В період часу з 03 по 05 грудня 2020 року у вечірній час він, перебуваючи біля залізничного переїзду по вул. Луначарського в м. Мерефі, підійшов до свого знайомого ОСОБА_7 та, знаючи, що останній йому довіряє, скориставшись добрими стосунками, попросив у нього мобільний телефон, щоб зробити дзвінок , після чого з телефоном зник, у подальшому продавши його таксисту. 21 січня 2021 року з території домоволодіння АДРЕСА_4 та 22 січня 2021 року з території домоволодіння АДРЕСА_3 вчинив крадіжки чужого майна за обставин та в кількості, викладених в обвинувальному акті. Всі злочини він вчинив з корисливих мотивів, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем з метою отримання грошей на придбання продуктів харчування.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, та активне сприяння у розкритті злочинів, про що зазначено стороною обвинувачення.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку Харківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області станом на 02 лютого 2021 року не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого. При визначенні міри покарання суд також враховує як значну кількість епізодів злочинної діяльності, так і кількість та вартість викраденого майна по кожному епізоду, які в більшості є незначними.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, йому належить призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону, що передбачають відповідальність за вчинені злочини.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст.75 КК України, ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення товарознавчої експертизи №23 від 30 січня 2021 року в сумі 490,35 гривень, товарознавчої експертизи №36 від 19 лютого 2021 року в сумі 490,35 гривень, товарознавчої експертизи №31 від 12 лютого 2021 року в сумі 490,35 гривень, товарознавчої експертизи №10049 від 20 травня 2020 року в сумі 980,64 гривень, а всього на суму 2451,69 гривень, що документально підтверджені відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі

-за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 11 лютого 2021 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 2451 гривня 69 копійок.

Речовий доказ газовий балон високого тиску, призначений для зберігання газу «метан» вагою 96 кг об`ємом 20 літрів червоного кольору, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Речові докази - мобільний телефон Xiaomi Redmi 9A Peacock Green 2 GB RAM 32 GB ROM IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; чек про купівлю мобільного телефону Xiaomi Redmi 9A Peacock Green 2 GB RAM від 07 жовтня 2020 року та коробку від мобільного телефону Xiaomi Redmi 9A Peacock Green 2 GB RAM 32 GB ROM, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Речовий доказ мобільний телефон NOMI модель і 2410 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Речові докази металевий автомобільний опрокидувач, виготовлений із швелера, товщина металу 6мм, довжина 1м, вагою 8,7 кг, б/у; 2 каструлі, виготовлені з алюмінію об`ємом 30 літрів, швелер довжиною 1,5 метра, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1