КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 місяця арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднано невідбутий строк покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року та за сукупністю злочинів шляхом повного складання ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 29 червня 2018 року, у невстановлений слідством час, але не пізніше 03 год. 00 хв., перебував в районі станції метро «Чернігівська» за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 4. В цей час він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спав на лавці, а поряд знаходився належний йому рюкзак з речами. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
ОСОБА_6 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпілий ОСОБА_8 спить, взяв вищевказаний рюкзак «Dakine» з мобільним телефон «Хіаome Redmi 3», вартістю 3 819 грн. 00 коп., ключами від квартири та автомобіля «Mitsubishi L300», н/з НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію та страховим полісом на вказаний автомобіль, посвідченням водія, паспортом громадянина України та залоговим посвідченням плавучого засобу «Видибай» на ім`я ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 поїхав з вказаним рюкзаком і речами за адресою свого проживання, де викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3 819 грн. 00 коп.

Захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зокрема зазначає, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, однак заперечив наявність телефону та ключів серед викраденого майна. Наявність у викраденому рюкзаку даних речей не доведена стороною обвинувачення та потерпілим жодним доказом. Також звертає увагу щодо невідповідності вказаного судом часу вчинення злочину у оскаржуваному вироку. При призначенні покарання просить врахувати наявність обставини, що пом`якшує покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання.
З урахуванням негативних даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово скоював кримінальні правопорушення, а також ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії кримінального проступку, відсутності обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив обвинуваченому вид та розмір покарання.
Вирок суду першої інстанції ґрунтується на досліджених в ході судового розгляду доказах показаннях потерпілого ОСОБА_8 , протоколі огляду місця події від 06.11.2018, протоколі огляду предметів від 23.11.2018 та речових доказах.
На підставі безпосередньо досліджених доказів суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону при зібранні цих доказів, які б могли поставити під сумнів їх належність та допустимість, колегія суддів не вбачає.
При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, обґрунтовано дійшов висновку про неправдивість показань ОСОБА_6 в частині відсутності у нього умислу на викрадення майна ОСОБА_8 , та про вчинення ним привласнення знайденого чужого майна.
Суд обґрунтовано зазначив, що твердження обвинувачення про бажання повернути потерпілому наявні у рюкзаку документи є надуманими, оскільки протягом п`яти місяців перебування речей потерпілого у володінні обвинуваченого останнім таких дій вжито не було.
З урахуванням позиції обвинуваченого, який заперечував факт вчинення ним кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що обвинувачений щиро розкаявся у його вчиненні.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили або могли б перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування вироку або його зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2020 рокущодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3