Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/3405/2021 Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія справи: п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127,
ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 вересня 2021 року включно з утримуванням обвинувачених в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанціїврахував: тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що пов`язані із застосуванням насильства, а тому являють собою значну суспільну небезпеку; розмір покарання, який загрожує останнім у разі доведення винуватості; стадію судового провадження, а саме, що судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато; конкретні обставини справи, дані за особи обвинувачених, зокрема вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, на підставі чого прийшов до висновку, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених ухилитися від суду, переховуватися, незаконно впливати на потерпілих, свідків, які не допитані судом, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню,у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, при цьому не знайшовши підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківського окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Сторона захисту вважає, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, недоцільним та таким, що не відповідає принципам справедливості та розумності.
Захисник ОСОБА_6 посилається на необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186 ККУкраїни, та зазначає, що свідки, які вже опитані судом першої інстанції, підтвердили ті обставини, що обвинувачений у період з 21 серпня по 24 серпня2020 року перебував у с. Гребені, Кагарлицькогорайону, Київської області.
В обґрунтування своїх вимог апелянт також вказує, що у поведінці ОСОБА_7 відсутні будь-які ризики, як і докази на підтвердження його неналежної процесуальної поведінки, а сама лише тяжкість кримінальних правопорушення, на переконання захисника, у відповідності до Європейської практики суду з прав людини, не може бути підставою для тримання ОСОБА_7 під вартою.
Просить врахувати захисник і ту обставину, що у випадку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту він може проживати за адресою: АДРЕСА_1 (зазначена квартира належить матері обвинуваченого).
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, в апеляційній скарзі просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року скасувати, постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , або, як на альтернативний вид запобіжного заходу - у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Сторона захисту вважає, що висновки суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є такими, що не знайшли свого підтвердження будь-якими доказами у провадженні.
Щодо існування ризиків можливого переховування від суду, впливу на свідків, потерпілих та перешкоджанню кримінальному провадженню, то, на переконання захисника, такий ризик не доведено належними доказами і ґрунтується лише на припущеннях.
Просить врахувати захисник і те, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де характеризується позитивно; раніше не судимий, має родину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, які будуть стримувати його від переховування від суду; навчається у вищому навчальному закладі, є приватним підприємцем і мав постійний дохід. Зазначає сторона захисту і про те, що у ОСОБА_9 наявна тяжка хвороба серця і він потребує лікування в умовах спеціалізованого кардіологічного центру, а тому подальше перебування під вартою призведене до незворотних змін щодо стану його здоров`я.
Таким чином, як підсумовує апелянт, існують достатні підстави для зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що, в свою чергу, надасть обвинуваченому можливість проходити курс лікування.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та захисників на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
Ухвалою колегії суддів Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 вересня 2021 року включно з утримуванням обвинувачених в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що існує доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку останніх.
З даним рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи на наступне.
Розглядаючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом першої інстанції були враховані конкретні обставини провадження, зокрема, що ОСОБА_9 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, пов`язані із застосуванням насильства та характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. Також, судом врахована стадія судового провадження, а саме, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, дані про особу кожного з обвинувачених, в т.ч. міцність їх соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, відсутність об`єктивних медичних застережень щодо неможливості перебування обвинувачених в умовах слідчого ізолятора.
Судом встановлено існування ризиків того, що обвинувачені можуть вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на що прийшов до висновку, що застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може не забезпечити їх належної процесуальної поведінки.
З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи, що судом були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при продовженні обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Посилання захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де характеризується позитивно; раніше не судимий, має родину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, навчається у вищому навчальному закладі, є приватним підприємцем з постійним доходом, з огляду на висунуте йому обвинувачення,самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута на даний час шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 та необхідності проведення медичного дослідження і лікування в спеціалізованому медичному закладі - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186 КК України, то слід зазначити, що вказані обставини, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, не перевіряються і не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , судом на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо доведеності об`єктивного існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених перебувати на волі.
Таким чином, рішення суду першої інстанції про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним, обґрунтованим, ухвалене згідно норм кримінального процесуального закону та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, а доводи та твердження сторони захисту викладені в апеляційних скаргах, є безпідставними, з огляду на що колегія суддів вважає за необхідне за наслідками апеляційного розгляду прийняти рішення, яким ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_8 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року, якою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06 вересня 2021 року включно, з утримуванням обвинувачених в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4