У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести відомості до ЄРДР за його заявою від 01.06.2021 р.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.05.2021 р. зобов`язано посадових осіб Окружної прокуратури м. Миколаєва виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості за його заявою від 24.05.2021 р. Копія вказаної ухвали 24.05.2021 р. отримана прокурором ОСОБА_6
31.05.2021 р. він звертався до Окружної прокуратури м. Миколаєва із запитом про внесення до ЄРДР відомостей за його заявою. 01.06.2021 р., під час особистої зустрічі, заступник керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_7 підтвердив те, що відомості за його заявою до ЄРДР не внесені.
01.06.2021 р. та 02.06.2021 р., він звертався до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявами про вчинення посадовими особами Окружної прокуратури м. Миколаєва кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КПК України, але відомості до ЄРДР не внесені.
Наведена бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, на думку апелянта, суперечить вимогам ст. 214 КПК України, яка передбачає обов`язковість внесення до ЄРДР відомостей після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Вважає, що слідчий суддя не врахував наведених обставин, не забезпечив реалізацію його права на захист та ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Скарга ОСОБА_5 обґрунтована тим, що 01.06.2021 р. та 02.06.2021 р. він звертався до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про вчинення посадовими особами Окружної прокуратури м. Миколаєва кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 382 КК України, за фактом невиконання останніми ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.05.2021 р., якою посадових осіб Окружної прокуратури м. Миколаєва зобов`язано внести відомості до ЄРДР за його заявою від 24.05.2021 р., проте відомості до ЄРДР не внесені.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що викладені у заяві ОСОБА_5 доводи про невнесення посадовими особами Окружної прокуратури м. Миколаєва відомостей до ЄРДР за його заявою від 24.05.2021 р., містять характер припущень, і, будь-яких конкретних обставин, які б вказували на умисне вчинення відповідальними особами Окружної прокуратури м. Миколаєва відповідних кримінальних правопорушень, матеріали скарги не містять. Заява ОСОБА_8 жодних фактів на підтвердження його доводів не містить.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 01.06.2021 р. ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві, із заявою, в якій просив внести та зареєструвати його заяву про вчинення посадовими особами Окружної прокуратури м. Миколаєва кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 382 КК України, а саме про невнесення цими особами до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою, відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.05.2021 р.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що скарга ОСОБА_5 не має достатніх даних вважати, що подана ним заява про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 382 КК України, містить об`єктивні відомості, що дійсно свідчать про ознаки зазначених кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.
З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень за своїм змістом та суттю, на думку апеляційного суду, не є повідомленням про злочини, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення посадовими особами правоохоронного органу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 382 КК України. Оскільки, зміст заяви зводиться до незадоволення заявника із результатом розгляду його звернення, незгоди зі змістом наданої йому відповіді на це звернення, а всі доводи заявника зводяться до припущень.

За такого, відсутні підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві заявника ОСОБА_5 .

Посилання апелянта на те що, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3