Провадження №1-кп/761/1730/2021
В И Р О К
іменем України

16 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, судове засідання у кримінальному провадженні № 0001163 від 11 вересня 2020 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштованої, маючої на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої та засудженої вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, який скасований ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року у зв`язку з ухиленням відбування покарання, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи судимою за вчинення кримінального правопорушення проти власності, повторно вчинила нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 09 вересня 2020 року, приблизно о 17 годині 43 хвилин ОСОБА_3 , перебувала в приміщенні супермаркету «Коло», по вул. Олени Теліги, 41 в м. Києві, де звернула увагу на розташований на підвіконні планшет, який вирішила повторно, таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 09 вересня 2020 року о 17 годині 43 хвилин, діючи умисно, повторно, перебуваючи в приміщенні магазину «Коло», по вул. Олени Теліги, 41 в м. Києві, взяла з підвіконня планшет марки «Impression ImPAD», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , вартістю 630 (шістсот тридцять) гривень 00 копійок, який сховала до власної сумки, тобто незаконно заволоділа чужим майном, після чого вийшла з приміщення магазину, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 630 (шістсот тридцять) гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі та показала, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, вона вчинила дане кримінально каране діяння. ОСОБА_3 зокрема заявила, що вона у повній мірі усвідомила кримінально-протиправний характер своїх дій та щиро розкаюється у вчиненому.

Крім показань самої обвинуваченої ОСОБА_3 , її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами наданими стороною обвинувачення, а саме:

даними протоколу огляду місця події від 10 вересня 2020 року з фототаблицями до нього;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 вересня 2020 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу під № 4 ( ОСОБА_3 ), яка 09 вересня 2020 року в період часу з 17 год. 43 хв. по 17 год. 45 хв. знаходилась у приміщенні магазину «Коло», який розташований за адресою: м. Київ, вул. О.Теліги, 41-А;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 вересня 2020 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_8 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_3 ), яка 10 вересня 2020 року продала йому планшет;

даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 317 від 16 вересня 2020 року, відповідно до якого ринкова вартість планшету «Impression ImPAD», станом на 09 вересня 2020 року, складає 630 грн.;

даними протоколу огляду відеозапису від 16 вересня 2020 року з СД диском та фототаблицею до нього, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 09 вересня 2020 року о 17 год. 43 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Коло», розташованого за адресою: м. Київ. вул. О. Теліги, 41-А, з підвіконня взяла планшет, поклала до своєї сумки та о 17 год. 44 хв. виходить з приміщення магазину;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16 вересня 2020 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого, ОСОБА_3 відтворила свої дії, щодо таємного викрадення планшету з приміщення магазину «Коло», розташованого за адресою: м. Київ. вул. О. Теліги, 41-А.

В той же час, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, постанови про визнання речових доказів від 16 вересня 2020 року, повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 16 вересня 2020 року, протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 16 вересня 2020 року, оскільки самі по собі вказані документи не містять даних, що мають значення для питань судового розгляду, а лише засвідчують відповідність окремих слідчих та процесуальних дій вимогам закону, а також проведення їх належними процесуальними особами.

Таким чином, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, прийшов до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесено до нетяжкого злочину, обставини його вчинення, характер її діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_3 є раніше судимою особою за вчинення злочинів, в тому числі проти власності, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра, не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше судима, в тому числі за злочини проти власності, перебувала в розшуку у зв`язку з ухиленням відбуванням покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року, у виді іспитового строку терміном на 2 роки, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні обвинуваченою ОСОБА_3 вчинено до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, остаточне покарання обвинуваченій слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 ст. 75 КК України.

Строк покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком слід відраховувати з моменту початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року, тобто з 17 вересня 2020 року.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час перебуває під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», у зв`язку з відбуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,рахувати з 17 вересня 2020 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: компакт-диски із відеозаписами, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1