Справа № 206/4156/14-к
УХВАЛА
19.08.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро подання старшого інспектора Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представника установи «Центр пробації» ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до подання, іспитовий строк, встановлений ОСОБА_4 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2014, закінчився 12.01.2016, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого в період іспитового строку в законному порядку не доведена та обвинувальним вироком не встановлена, у зв`язку з чим старший інспектор Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування.

В судовому засіданні представника установи «Центр пробації» ОСОБА_6 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

ОСОБА_4 не з`явився до суду, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали подання, вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Так, ОСОБА_4 був засуджений 12.01.2014 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 122 КК України та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України останнього було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України було зобов`язано засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.

Відносно ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, інформацію про яке було внесено відомості 16.12.2014 до ЄРДР за №0002704, яке у подальшому було передано на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою суду від 25.03.2015 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України було повернуто прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_8 , як такий що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Станом на день розгляду судом даного подання, тобто на 19.08.2021, вирок ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0002704 не винесений.

Законодавством України, зокрема, ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, передбачено виключні підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання по закінченню строку відбування або для відмови у такому звільненні.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою, доки її вина не доведена в законному порядку і не встановлена обвинувальним вироком суду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22.04.2010 року у справі Фатуллаєв проти Азербайджану зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, є один із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка обвинувачується у кримінальному злочині , є винуватою до того, як це доведено в законному порядку. Аналогічна позиція суду і у справах Шагін проти України (рішення від 10.03.2010 року), Грабчук проти України (рішення від 21.09.2006 року).

На день закінчення строку випробування засуджений ОСОБА_4 виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, оскільки відсутній обвинувальний вирок, який би підтверджував його винуватість у вчиненні нового кримінального правопорушення, яке ним було вчинено під час випробувального терміну.

Станом на час розгляду подання відносно ОСОБА_4 , жодного обвинувального вироку відносно останнього не ухвалено, тобто ОСОБА_4 не вважається особою, що вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а тому підлягає звільненню від покарання, оскільки іспитовий строк за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2014 закінчився ще 5 років 7 місяців тому назад.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що існують підстави для задоволення подання старшого інспектора Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись п. 9) ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
На підставі ч. 1 ст. 78 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18.03.2015, по закінченню іспитового строку.

На ухвалу може бути подана апеляція через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: