Справа № 346/1740/20
Провадження № 11-кп/4808/222/21
Категорія ст. 286 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

представника цивільного

відповідача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000207, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 23 березня 2021 року, відносно ОСОБА_7 за ст. 286 ч.2 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, вважає даний вирок суду від 23.03.2021 року таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінально процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України безпідставно відніс до пом`якшуючих обставин те, що ОСОБА_7 не залишив місце ДТП та викликав карету швидкої допомоги,оскільки такі дії водія визначені законом.

Крім цього зазначає, що суд першої інстанції незаконно та безпідставно відмовив у задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до фермерського господарства Прометей про відшкодування шкоди заподіяної злочином. Так як вбачається з наказу №517 від 05.03.2020 р. про прийняття на роботу та подорожнього листа з 5-10 березня 2020 р. ФГ Прометей, ОСОБА_7 будучи водієм автотранспортних засобів ФГ Прометей, здійснював 05.03.2020 року за дорученням та в інтересах ФГ Прометей рух навантажувачем марки JCB 535-95 AGRI тобто вчинив дорожньо - транспортну пригоду, як працівник ФГ Прометей
Просить вирок Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2021 року скасувати . Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ФГ Прометей про відшкодування шкоди заподіяної злочином задовольнити, зокрема: стягнути з ФГ Прометей на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 312 824 гривень та моральну шкоду в сумі 1 000 000 гривень.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено йому покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_9 до фермерського господарства Прометей та моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної злочином відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати за проведення судово інженерно - технічних експертиз в сумі 2355,15 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 5 березня 2020 року близько 12 год.50 хв. водій ОСОБА_7 не маючи посвідчення тракториста-машиніста на право керування транспортними засобами відповідної категорії і практичних навиків у керуванні ними, керуючи навантажувачем марки JCB 535-95 AGRI реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав на територію шиномонтажу, розташованого біля автодороги сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига», по вулиці Миколайчука у с. Корнич Коломийського району. Між територією шиномонтажу та проїжджою частиною автодороги наявне, викладене бруківкою узбіччя, яким у напрямку м. Чернівці йшла пішохід потерпіла ОСОБА_12 .

В цей час обвинувачений ОСОБА_7 завантажив у ківш керованого ним транспортного засобу шину від вантажного автомобіля та розпочав рух з метою виїзду на автодорогу з виконанням маневру повороту ліворуч у напрямку м. Чернівці.

Під час виїзду з території шиномонтажу водій обвинувачений ОСОБА_7 , проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода потерпілу ОСОБА_12 , не надав їй дорогу, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на узбіччя, де вчинив наїзд на потерпілу ОСОБА_12 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.1., в якому зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.2., у відповідності до якого, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїздною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній; п. 12.3., де вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

У результаті порушення водієм обвинуваченим ОСОБА_7 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід потерпіла ОСОБА_12 , згідно висновку експерта № 43 від 17.05.2020, отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя, від яких настала її смерть.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 , просили залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін;

- потерпіла ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_13 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш суворий вид покарання;

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 просив її задовольнити;

- представник цивільного відповідача ОСОБА_11 , заперечив з приводу поданої апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 , просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду представником потерпілої ОСОБА_10 було зазначено, що окрім доводів наведених в апеляційній скарзі потерпілої просить, апеляційний суд звернути увагу на те, що судом першої інстанції всупереч вимог ст. 349 ч.3 КПК України було порушено процедуру та порядок розгляду кримінального провадження, а саме не було надано обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово.

Колегія суддів перевіривши наведені доводи представника потерпілої ОСОБА_10 , прослухавши звукозапис судового засідання за 23.03.2021 року, вважає їх підставними.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Апеляційним переглядом вироку суду встановлено, що місцевий суд не дотримався вимог вищезазначених норм закону.

Відповідно до положень ст. ст. 365, 366 КПК України, після оголошення судових дебатів закінченим, суд надає обвинуваченому останнє слово, тривалість якого не вправі обмежувати певним часом і під час якого не дозволяється ставити питання обвинуваченому. Після останнього слова обвинуваченого суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Отже, виходячи з наведених норм кримінального процесуального закону, останнє слово обвинуваченого є невід`ємною складовою права на захист обвинуваченого, а позбавлення останнього слова є суттєвим порушенням права на захист.

З журналу судового засідання від 23.03.2021 року (а.п.161-163) та технічного запису цього судового засідання, який міститься на електронному носії встановлено, що судом не було надано обвинуваченому права на висловлення своєї позиції в останньому слові, оскільки після судових дебатів головуючий з`ясував в учасників процесу чи не бажають вони обмінятися репліками після чого видалився до нарадчої кімнати, та 23.03.2021 року о 10 год. 38 хв. ухвалив обвинувальний вирок.

З огляду на встановлені обставини, зокрема позбавлення обвинуваченого ОСОБА_7 останнього слова , колегія суддів приходить до висновку про безумовне порушення судом першої інстанції права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог закону, передбачених ч. 1 ст. 412 КПК України, що перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 підлягають перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, з врахуванням вказівок, викладених в ухвалі апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 412,418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4