Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 травня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року стосовно засудженого
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Довговоля Володимирецького району Рівненської області та зареєстрований в цьому АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року задоволено подання заступника начальника Володимирецького районного відділу філії державної установи "Центр пробації" та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком цього ж місцевого суду від 24 жовтня 2018 року за ч.2 ст.289, ч.1 ст.125 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, постановленому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553.

В обґрунтування цього рішення суд вказав, що засуджений ОСОБА_7 не виконував покладених на нього цим вироком обов`язків - не з`явився на реєстрацію у відділ з питань пробації без поважних причин та неодноразово був притягнутий за вчинення адміністративних правопорушень. 15.01.2020 та 16.03.2020 засудженому винесено офіційні письмові попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить суд вказане рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання заступника начальника Володимирецького відділу філії державної установи "Центр пробації". Як зазначив захисник на обґрунтування цих вимог, місцевим судом не було враховано пояснень засудженого ОСОБА_7 , що він не з`явився на реєстрацію 02.01.2020, оскільки сплутав дні і надав з цього приводу пояснення інспектору. Разом з цим 04.03.2020 він прийшов на реєстрацію, однак приміщення органу пробації було закрите. Також судом залишено без уваги, що зміст прохальної частини подання не містить підстав, з яких необхідно скасувати звільнення засудженого від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 у судові засідання, призначені на 04 лютого 2021 року та 13 травня 2021 року, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно клопотання його захисника-адвоката ОСОБА_5 , засуджений не прибув у судове засідання, призначене на 04 лютого 2021 року, у зв`язку з хворобою, однак документи на підтвердження вказаної обставни у сторони захисту були відсутні.

Окрім того, засуджений ОСОБА_7 не отримував судові повідомлення, направлені на адресу місця його фактичного проживання, зазначену у матеріалах подання, а також вказану ним при заповненні анкети в органі пробації, а також у його письмових поясненнях.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_5 була подана саме в інтересах ОСОБА_7 , про що засудженому було достеменно відомо, засуджений не отримував судові повідомлення, що надсилались на вказану ним адресу, та впродовж майже дев`яти місяців не цікавився станом розгляду цієї скарги, колегія суддів вважає, що це є проявом зловживання засудженим своїми процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №676/7346/15-к.

Відтак, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за скаргою захисника ОСОБА_5 без участі засудженого ОСОБА_7 , адже в цій скарзі не порушується питання про погіршення його становища.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про законність та обґрунтованість цього рішення місцевого суду, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновків про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення.

Згідно ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_7 , вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2018 року він засуджений за ч.2 ст.289, ч.1 ст.125 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 72 КК України, на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням, відповідно до ст.76 КК України, обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Даний вирок набрав законної сили 29 серпня 2019 року.

12 вересня 2019 року вказаний вирок був прийнятий органом з питань пробації до виконання та засуджений ОСОБА_7 був поставлений на облік.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із законодавчого визначення слідує, що несприятливі правові наслідки у виді направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання визначаються його поведінкою протягом іспитового строку за умов невиконання покладених на нього обов`язків, допущення систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, вчинення нового злочину і цим самим недоведено своє виправлення. У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання законодавчо визначених умов.

Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК).

Так, ч.3 ст.166 КВК визначено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною 4 вказаної норми КВК встановлено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_7 , 05 лютого 2020 року з ним було проведено індивідуальну профілактичну бесіду у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності 15 листопада 2019 року за ст.173 КУпАП. Крім того, 15 січня 2020 року до ОСОБА_7 було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання 05 квітня 2018 року у зв`язку з тим, що він не з`явився на реєстрацію до органу пробації 02 січня 2020 року.

Водночас, незважаючи на профілактичну бесіду та письмове попередження, засуджений ОСОБА_7 04 березня 2020 року повторно не з`явився на реєстрацію без поважних причин, а також згідно постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.06.2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою цього ж суду від 16.06.2020 року був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП.

При цьому, як правильно встановив місцевий суд при розгляді подання, ОСОБА_7 був ознайомлений як із наслідками невиконання покладених на нього обов`язків, так і з постановою від 01.10.2019 про встановлення днів явки на реєстрацію.

Доказів на підтвердження поважності підстав, у зв`язку з якими обвинувачений не зміг з`явитись для реєстрації у вищевказані дні, матеріали судового провадження не містять, та стороною захисту під час апеляційного розгляду надано не було.

Окрім того, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що у сукупності з порушенням покладеного на нього обов`язку періодичної явки в органи пробації для реєстрації, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Доводи захисника щодо відсутності у прохальній частині подання підстав, з яких необхідно скасувати звільнення засудженого від відбування покарання, не грунтуються на вимогах закону а тому колегія суддів визнає їх такими, що не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала місцевого суду є законною, обґрунтовано та вмотивованою, постановленою з дотриманням кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, на підставі всебічно з`ясованих обставин провадження, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2020 року стосовно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3