провадження №1-кс/932/2228/21
УХВАЛА
Іменем України
27 липня 2021 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0001281, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року по справі № 202/1400/19, -

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0001281, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року по справі № 202/1400/19.

В обґрунтування клопотання зазначив, що на даний час в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню 0001281 не стосується будинку за адресою АДРЕСА_1 , а земельна ділянка має наразі інший кадастровий номер. Власник арештованого майна у вказаному кримінальному провадженні не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим, жодних експертних досліджень з арештованим будинком та земельними ділянками з моменту накладення арешту призначено та проведено не було, слідчі та процесуальні дії не проводяться. Таким чином, вважає що підстави для подальшого продовження арешту майна відсутні.

Заявник у судове засідання не з`явилася, від представника заявника надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав матеріали кримінального провадження для огляду у судовому засіданні.

Оглянувши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження приходжу до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001281 від 06.03.2013 за ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 197-1, ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року по справі № 202/1400/19 накладено арешт, а саме позбавлено права відчуження, недобудованого будинку по АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про визнання речовим доказам від 25 квітня 2019 року, недобудований будинок по по АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126, а також на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:422:0126 та :02:422:0127, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001281.

Під час розгляду клопотання про арешт майна судом було встановлено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Дослідивши клопотання з додатками, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в порушення ст. 174 КПК України, заявником не доведено, що в подальшому арешті майна відпала потреба, в матеріалах доданих до клопотання не містяться докази, які б підтверджували, проведення всіх необхідних слідчих дій з вказаним майном.

З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001281 від 06.03.2013 за ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 197-1, ч.4 ст. 358 КК України, триває, а також враховуючи, що заявником у клопотанні не доведено необґрунтованості ухвали та подальшої недоцільності застосування цього заходу, а тому слідчий суддя вважає, що арешт майна не втратив своєї актуальності, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 369, 371-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0001281, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року по справі № 202/1400/19 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1