ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/638/21 Справа № 180/71/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000688 за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, освіта середня, працюючої робітником по благоустрою у КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади міста Марганця», маючої на утриманні дітей: ОСОБА_9 , 02.01,2005 р.н., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
12.03.2019 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин;
29.05.2019 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 389 КК України, повернуто прокурору,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , остання вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме, у період з 07.05.2019 року по 13.04.2020 року ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт, однак з обвинувального акту не зрозуміло, як обвинувачена могла ухилитися від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року, у зазначений період, оскільки в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначено в обвинувальному акті наявність вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань по даному вироку та по вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців 5 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також судом при винесенні зазначеного рішення істотно порушені вимоги кримінального процесуального законодавства.
Так, прокурор зазначає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 зазначено у повному обсязі анкетні відомості обвинуваченої відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а також фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Крім того, прокурор звертає увагу, що в обвинувальному акті відповідно до довідки про судимості зазначено усі наявні стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 вироки, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, в тому числі зазначено наявність вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року.
Разом з тим, прокурор вказує, що поза увагою суду залишився факт апеляційного оскарження прокурором вищезазначеного вироку, за результатами якого Дніпровським апеляційним судом 17.02.2020 року ухвалено новий вирок, яким скасовано вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_7 остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України обвинувачену звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт визначено виконувати самостійно.
Таким чином, під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження судом не досліджуються, тому суд необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про відсутність формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила її задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачена при вирішенні апеляційної скарги поклалась на розсуд суду.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд зазначив, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 , остання вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме, у період з 07.05.2019 року по 13.04.2020 року ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року, однак, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення прокурором не зазначено наявність вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року, яким вказане покарання було приєднано до покарання, призначеного вироком суду від 29.05.2020 року шляхом часткового складання, та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців 5 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Проте, колегія суддів вважає, що вказана судом першої інстанції обставина не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки суд, постановляючи своє рішення, залишив поза увагою суду факт апеляційного оскарження прокурором вищезазначеного вироку від 29.05.2019 року, за результатами якого Дніпровським апеляційним судом 17.02.2020 року ухвалено новий вирок, яким скасовано вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_7 остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України обвинувачену звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт визначено виконувати самостійно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд дійшов необґрунтованого висновку.
Окрім того, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 314 КПК України, завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 389 КК України, повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4