Справа № 524/2620/21
Провадження № 1-кс/524/942/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Кременчуцького РУП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання слідчого Кременчуцького РУП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000446 від 26.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановила:

29.03.2021 слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому 26.03.2021 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000446 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, погодженим прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , в якому просив накласти арешт на автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити. Вказала, що просить накласти арешт на вказане майно, заборонивши його відчуження та надавши власнику можливість користуватися ним. Зазначила, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, знаряддям кримінального правопорушення, накладення арешту необхідне з метою його збереження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Посилався на те, що автомобіль не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні, не зберіг на собі слідів кримінального правопорушення, не використовувався, щоб виконати об`єктивну сторону кримінального правопорушення. Зазначав, що слідчий, який подав до суду клопотання про арешт майна, є неналежним суб`єктом звернення до слідчого судді з таким клопотанням, так як просить накласти арешт на майно третьої особи, а отже таке клопотання мало бути внесене прокурором. Транспортний засіб перебуває у володінні свідка у кримінальному провадження ОСОБА_8 та є власністю його батька ОСОБА_7 , у даний час нікому не оголошено про підозру у кримінальному провадженні. Крім того, автомобіль добровільно було надано свідком ОСОБА_8 для його огляду. Слідчим не зазначено, які слідчі дії орган досудового розслідування бажає здійснити з вказаним майном.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що Кременчуцьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000446 від 26.03.2021 за фактом того, що 26.03.2021 о 05 год. 08 хв. до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівників патрульної поліції, про те, що за адресою м. Кременчук, вул.Садова, буд.4, біля готелю "Пантагрюель" було виявлено осіб, які переносили човновий мотор Сузукі 40, походження якого пояснити не змогли.

26.03.2021 ОСОБА_9 звернувся до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області із заявою про кримінальне правопорушення, в якій зазначив, що в період часу з 21.30 год. 25.03.2021 по 00.00 26.03.2021 невідомі особи шляхом пошкодження охоронного замка на воротах проникли до двору його домоволодіння та викрали лодочний мотор Suzuki-DF40S.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 26.03.2021 він 26.03.2021 року близько 04 години ранку знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В цей саме час до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_10 , та повідомив, що в нього для продажу є човновий мотор за гарну ціну. Він погодився його оглянути, та ОСОБА_10 повідомив йому його місцеперебування, а саме у центрі міста неподалік магазину «Жовтий аероплан», що розташований по вул. Небесної Сотні. Одягнувшись, він вийшов на вулицю, та направився за повідомленою адресою, на автомобілі Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його батькові ОСОБА_7 . Прибувши на зазначене місце, у дворі будинку де знаходиться магазину «Жовтий аероплан» по вул. Небесної Сотні, що в м. Кременчук, він припаркував вказаний транспортний засіб. В цей час зателефонував до ОСОБА_11 на номер НОМЕР_2 , яким останній користується. Останній повідомив йому, що йому необхідно піти по вул. Небесної Сотні в напрямку розташування готелю «Пантагрюєль», що саме він і зробив. Підійшовши до вказаного провулку, він побачив ОСОБА_11 , який був зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_12 (якого до цього часу він бачив кілька разів), на дорозі біля них знаходився човновий мотор марки «Suzuki». ОСОБА_10 запевнив, що даний мотор належить йому, свідок його оглянув, його він влаштував, та повідомив, що готовий його придбати. Крім цього, у ОСОБА_13 з собою також був пакет в якому знаходились мобільний телефон, автомагнітола, інструменти, а саме кулачки, газовий ключ та ще декілька ключів. У зв`язку з тим, що човновий мотор був досить важким (близько 120 кг), вони пішли до автомобіля, на якому приїхав свідок, віднесли вказаний пакет та інструменти. Після чого повернулись назад, та понесли човновий мотор до автомобілю. Під час того, як вони несли вказаний човновий мотор, та знаходились в районі розташування залізничних колій, повз них проїхав автомобіль «Патрульної поліції». Патрульні почали запитувати, кому належить вказаний мотор, на що їм було повідомлено що вказаний мотор належить ОСОБА_14 . У зв`язку з тим, що в патрульних виникли підозри про належність вказаного мотору, вони викликали слідчо-оперативну групу, щоб розібратись в даній події.

26.03.2021 в ході огляду в на території паркувального майданчику поблизу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6, було виявлено та вилучено автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 ..

26.03.2021 постановою старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 .

В ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

В ч.3-5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Порядок вирішення питання про арешт майна визначений в ст.173 КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Верховний Суд в постанові №153/112/20 від 24.11.2020 року зробив висновок, що знаряддями скоєння злочину є лише ті предмети, що були використані для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення. У постанові вказано, що «відповідно до встановлених фактичних обставин справи засуджений користувався автомобілем для того, щоб дістатися до місця скоєння злочину та покинути його разом з украденим майном. Однак він не був використаний для скоєння об`єктивної сторони злочину, а саме проникнення у житло та вилучення майна. Тому вказаний автомобіль не є знаряддям злочину.»

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, не довів наявність підстав вважати, що автомобіль має доказове значення у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, використовувався, щоб виконати об`єктивну сторону кримінального правопорушення, мету накладення арешту на майно.

Враховуючи вище викладене, слідчий не довів наявність обставин, передбачених ч.3 ст.132, ч.2 ст.170, ст.173 КК України для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

У задоволенні клопотання слідчого Кременчуцького РУП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000446 від 26.03.2021, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 02.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1