Справа № 308/9015/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/876/21 (справа № 308/9015/21), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 02 вересня 2020 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Минай Ужгородського району Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в ДУ «Закарпатська УВП №9», раніше судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Озаричі Конотопського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, на даний час утримується в ДУ «Закарпатська УВП №9» раніше судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/876/21 (справа № 308/9015/21), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 02 вересня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст.255-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 189, ч.1 ст.255-1 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.07.2021 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 15.07.2021 року судом було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 14 год. 30 хв. 21 липня 2021 року, проте у це судове засідання не прибули захисники обвинувачених, тому розгляд провадження був відкладений на 22.07.2021 року на 10 год. 30 хв., однак і у це судове засідання не прибув захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , повідомив за телефоном про неможливість прибути у це судове засідання.

19.07.2021 року до суду від прокурора надійшли клопотання про обрання запобіжних заходів щодо обвинувачених у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд залучити йому захисника задля розгляду цього клопотання.

За ухвалою від 22.07.2021 року судом було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області призначити адвоката обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України - розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього і забезпечити прибуття захисника в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на 22 липня 2021 року об 11 год. 30 хв. для участі у розгляді вказаного клопотання.

У визначений день та час до суду прибув захисник ОСОБА_7 .

Судом було першим поставлене на вирішення клопотання від 19.07.2021 року виконувача обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0001001 від 02.09.2020, за яким він просить суд: обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного строком на 60 днів.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави в порядку п.4 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У випадку визначення застави, встановити заставу у сумі 10 000 000 грн. (десять мільйонів) гривень, а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-без дозволу суду не відлучатися за межі місця проживання;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

В сукупності ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України.

важаючи наПід час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у продовженні застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення обґрунтовує наявність вказаних ризиків встановленими наступними фактичними даними:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, який інкримінуються ОСОБА_4 , є особливо тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на потерпілого, а також його родичів та осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь.

Також ОСОБА_4 , будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до потерпілого, його знайомих, свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

При оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме спосіб його вчинення.

Крім цього, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим та схиляти його до зміни даних слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати ще на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання з метою створення собі алібі.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність.

Зазначені факти свідчать про постійну стійку кримінально-протиправну поведінку ОСОБА_4 , що дають підстави вважати, що перебуваючи на волі останній продовжить свою злочинну діяльність та матиме можливість вчиняти насильницькі дії відносно потерпілого ОСОБА_9 , його знайомих та родичів.

Таким чином, з метою запобігання вчинити обвинуваченим ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у обранні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Враховуючи передбачені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України обставини, а саме враховуючи, що особа здійснює злочинний вплив в установі виконання покарань та з жовтня 2017 року по 29 березня 2021 року, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив в установі виконання покарань, та що обвинувачується, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків,.

У зв`язку з чим необхідно призначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, та встановити заставу у розмірі 100 млн. грн., оскільки саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 , ОСОБА_10 покдаденихпокладених на нього обов`язків.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави.

В судовому засіданні 22.07.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 категорично заперечив проти задоволення судом зазначеного клопотання, оскільки вважає що на цей час не існують ризики, зазначені прокурором, оскільки ОСОБА_4 тримається під вартою по іншому кримінальному провадженню. Більш того, ризик впливу на свідків та потерпілого відсутній, тому що свідки є легендованими особами, а експертів ОСОБА_4 не знає. Тому просив суд обрати щодо свого підзахисного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, який повинен бути реальним та посильним задля обвинуваченого та його родини.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив суд обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 000 000,00 грн., який може реально бути сплаченою його родиною, оскільки він не працює та будь яких збережень не має.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 60 днів, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, як організатора у вимозі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим (вимаганні), вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за ч. 2 ст. 255-1 КК України, за умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, за відсутності ознак зазначених у ч. 5 статті 255 КК України, вчинене в установах виконання покарань, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, яке у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте на цей час обвинуваченому ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень така не оскаржувалася відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні та не була скасована слідчим суддею, відповідно кримінальне провадження із обвинувальним актом було направлено до суду.

Судом перевірена наявність ризиків, на існування яких наполягає прокурор та встановлене наступне.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно обумовлюється тяжкістю покарання за кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином, а також тим фактом, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, тобто за особливо тяжкий злочин, за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2018 року, та за вироком Львівського апеляційного суду від 08.12.2020 року у справі № 308/4008/15-к, та повністю відбув покарання за цим вироком, після винесення цього вироку йому було пред`явлено обвинувачення за аналогічний особливо тяжкий злочин за ч. 3 ст. 187 КК України, який був чинений до постановлення попереднього вироку, за який він був засуджений за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року у справі № 308/5444/16-к, який на цей час не набув законної сили та переглядається у апеляційному порядку. На цей час його пред`явлено обвинувачення у цьому кримінальному провадженні щодо тяжкого та особливо тяжкого злочину, що свідчить про свідоме небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, а відтак, слід погодитися із прокурором, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Ризик незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на цій стадії розгляду кримінального провадження підтверджується відомостями, зазначеними у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, згідно якого у цьому кримінальному провадженні було допитано у якості свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , допитано потерпілого ОСОБА_9 , та проведено ряд експертиз, відтак слід погодитися із прокурором, що обвинувачений ОСОБА_4 шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілого, а також його родичів з метою дачі, зміни ними показів на його користь. При оцінці доведеності даного ризику суд також враховує сам характер кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та спосіб їх вчинення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим фактом, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, тобто за особливо тяжкий злочин, за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2018 року, та за вироком Львівського апеляційного суду від 08.12.2020 року у справі № 308/4008/15-к, та повністю відбув покарання за цим вироком, проте після винесення цього вироку йому було пред`явлено обвинувачення за аналогічний особливо тяжкий злочин за ч. 3 ст. 187 КК України, який був чинений до постановлення попереднього вироку, за який він був засуджений за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року у справі № 308/5444/16-к, який на цей час не набув законної сили та переглядається у апеляційному порядку. На цей час йому пред`явлено обвинувачення у цьому кримінальному провадженні щодо тяжкого та особливо тяжкого злочину, що свідчить про свідоме небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, а відтак, обґрунтовує цей ризик.

Слід погодитися із прокурором, що зазначені факти свідчать про постійну стійку кримінально-протиправну поведінку ОСОБА_4 , що дають підстави вважати, що перебуваючи на волі останній може продовжити свою злочинну діяльність.

Що ж стосується ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд не вбачає обґрунтованих підстав для існування цього ризику, окрім припущень прокурора.

З огляду на викладене судом встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час об`єктивно існують.

Суд також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Минай Ужгородського району Закарпатської області, українець за національністю, громадянин України, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, утриманців не має, на даний час утримується в ДУ «Закарпатська УВП № 9», раніше судимий за особливо тяжкий злочин, у інших кримінальних провадженнях до нього обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що він залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не буде чинити тиск на свідків, експертів та потерпілого.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з огляду його схильність до вчинення особливо тяжких злочинів та специфіку цього кримінального суду підстави дійти висновку про необхідність та обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 17 вересня 2021 року включно.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, повинен взяти до уваги, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як повідомив суду підозрюваний він спроможний заплатити заставу у розмірі 1 000 000,00 грн., проте будь яких збережень він не має, протягом останніх семи не працює.
Проте, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Відтак, з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час об`єктивно існують, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який схильний до вчинення особливо тяжких злочинів, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, та специфіки справ цієї категорії, з огляду на вимоги п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначити розмір застави у цьому кримінальному провадженні, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Судом було другим поставлене на вирішення клопотання від 19.07.2021 року виконувача обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0001001 від 02.09.2020, за яким він просить суд: обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачуваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави в порядку п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У випадку визначення застави, встановити заставу у сумі 5 000 000 грн. (п`ять мільйонів) гривень, а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-без дозволу суду не відлучатися за межі місця проживання;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

В сукупності ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 189 КК України.

На даному етапі з метою дієвості кримінального провадження є необхідність у обранні, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення обґрунтовує наявність ризиків встановленими наступними фактичними даними.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_6 , є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. А також слід врахувати той факт, що ОСОБА_6 будучи зареєстрованим та фактично проживаючим за межами Закарпатської області, вчинив кримінальне правопорушення не за місцем свого постійного місця проживання, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, його майновий стан є незадовільним, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на потерпілого, а також його родичів та осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь. Також ОСОБА_6 , будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до потерпілого, його знайомих, свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

При оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме спосіб його вчинення вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим та схиляти його до зміни даних слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_6 зможе впливати ще на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання з метою створення собі алібі;

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу офіційно не працює, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність, в обґрунтування чого слід зазначити, що він притягався до кримінальної відповідальності за корисливий злочини, зокрема був раніше засуджений 12.07.2018 року вироком Виноградівського районного суду за ч. 4 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.02.2021 Апеляційним судом у Львівській області вирок Виноградівського районного суду переглянуто, та призначено остаточне покарання 8 років 2 місці позбавлення волі, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України був звільнений.

Зазначені факти свідчать про постійну стійку кримінально-протиправну поведінку ОСОБА_6 , що дають підстави вважати, що перебуваючи на волі останній продовжить свою злочинну діяльність та матиме можливість вчиняти насильницькі дії відносно потерпілого ОСОБА_9 , його знайомих та родичів.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_6 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Прокурор також вважає, що необхідно призначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, та встановити заставу у розмірі 5 млн. грн., оскільки саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні 22.07.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 категорично заперечив проти задоволення судом зазначеного клопотання, оскільки вважає що на цей час не обґрунтовані ризики, зазначені прокурором. Тому просив суд обрати щодо свого підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , де він останнім часом мешкав у друга.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на строк до 60 днів, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують за ч. 2 ст. 189, а саме: вимаганні передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за ч. 1 ст. 255-1 КК України, за умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, за відсутності ознак зазначених у ч. 5 статті 255 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте на цей час обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень така не оскаржувалася відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні та не була скасована слідчим суддею, відповідно кримінальне провадження із обвинувальним актом було направлено до суду.

Судом перевірена наявність ризиків, на існування яких наполягає прокурор та встановлене наступне.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно обумовлюється тяжкістю покарання за кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, які є тяжкими злочинами, а також тим фактом, що ОСОБА_6 будучи зареєстрованим та фактично проживаючим за межами Закарпатської області, вчинив кримінальне правопорушення не за місцем свого постійного місця проживання, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, його майновий стан є незадовільним, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на цій стадії розгляду кримінального провадження підтверджується відомостями, зазначеними у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, згідно якого у цьому кримінальному провадженні було допитано у якості свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , допитано потерпілого ОСОБА_9 , та проведено ряд експертиз, відтак слід погодитися із прокурором, що обвинувачений ОСОБА_6 шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілого, а також його родичів з метою дачі, зміни ними показів на його користь. При оцінці доведеності даного ризику суд також враховує сам характер кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та спосіб їх вчинення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим фактом, що зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу офіційно не працює, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки раніше він вже притягався до кримінальної відповідальності за корисливий особливо тяжкий злочини, зокрема був раніше засуджений 12.07.2018 року вироком Виноградівського районного суду за ч. 4 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.02.2021 Апеляційним судом у Львівській області вирок Виноградівського районного суду переглянуто, та призначено остаточне покарання 8 років 2 місці позбавлення волі, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України був звільнений.

Що ж стосується ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд не вбачає обґрунтованих підстав для існування цього ризику, окрім припущень прокурора.

З огляду на викладене судом встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час об`єктивно існують.

Суд також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Озаричі Конотопського району Сумської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не працює, не одружений, утриманців не має, на даний час утримується в ДУ «Закарпатська УВП №9», раніше судимий за особливо тяжкий злочин, тобто не має міцних соціальних зв`язків та зареєстрованого місця проживання у Закарпатській області.

Стороною захисту суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що він залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не буде чинити тиск на свідків, експертів та потерпілого.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з огляду його схильність до вчинення особливо тяжких злочинів та специфіку цього кримінального суду підстави дійти висновку про необхідність та обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 17 вересня 2021 року включно.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, повинен взяти до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Відтак, з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час об`єктивно існують, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який схильний до вчинення особливо тяжких та тяжких злочинів, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, та специфіки справ цієї категорії, з огляду на вимоги п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначити розмір застави у цьому кримінальному провадженні, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181-186, 193-197, 331, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 17 вересня 2021 року включно.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 17 вересня 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1