Справа №523/6495/21
Провадження №1-кп/523/1129/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000364 від 14.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
12.04.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 09.04.2021 року прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №_0000364 від 14.03.2021 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Так, у вказаному кримінальному провадженні угода відсутня, підстав для закриття провадження передбачених п.п. 4-8,10 ч.1 та ч.2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України судом не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимога до нього які встановлені ст.291 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для направлення обвинувального акту, для визначення підсудності не має так як кримінальне провадження підсудне Суворовському районному суду м. Одеси.

Будь ким клопотань про надання доручення про складання досудової доповіді не заявлено.

Зі змісту частини 5 статті 314 КПК України слідує, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді. Такої необхідності не має, тому суд вважає за можливе не призначати досудову доповідь по справі.

Щодо питань які вирішуються судом з метою підготовки справи до судового розгляду було визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження, вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні через відсутність підстав для його закритого розгляду.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Вказане клопотання про обрання запобіжного заходу було вручене обвинуваченому до розгляду вказаного питання судом. Прокурор у клопотанні зазначає, що у зв`язку з тим, що наразі існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений: переховуватиметься від суду. Інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, адже раніше до ОСОБА_6 застосовувався домашній арешт, але він умови прописані в ухвалі суду обвинувачений не виконав.

Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання прокурора, адже тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи з приводу запобіжного заходу, суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.

Так, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2021 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2021 року задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розгляд справи призупинено, та оголошено розшук ОСОБА_6 .

Відповідно до клопотання прокурора ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обґрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_4 . Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Разом з тим обвинувачений є громадянином України, має місце проживання на території м. Одеси, двох малолітніх дітей, мати пенсійного віку. Вказане свідчить про наявність у нього певних стійких соціальних зав`язків. Окрім того лише тяжкість злочину не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу, що неодноразово стверджував ЄСПЛ зокрема у рішенні «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43.
Таким чином у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити у повному обсязі.

Інших будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, а також з інших питань, передбачених ч.2 ст.315 КПК України, не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 314, 315,176-178,182,183,193,194,369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні на 16.07.2021 року о 15:20 год., в залі №2 Суворовського районного суду міста Одеси.

2.Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 Суворовського районного суду м. Одеси.

3.Про місце та час розгляду кримінального провадження повідомити та викликати у судове засідання: прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.

4. В частині призначення справи до судового розгляду ухвала суду оскарженню не підлягає.

5.У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою відмовити.

6.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

7.На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1