ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4447/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1328/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 15,ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185
ч.3 ст.185, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 21.12.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15,ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 21.12.2020року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 19 лютого 2021 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінуються численні епізоди злочинної діяльності, в тому числі, тяжкі проти власності, та особливо тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, судовий розгляд не закінчений, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того заначив, що ОСОБА_6 неодноразово порушував умови домашнього арешту, обраний відносно нього ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.01.2015 та від 20.07.2018, та, відповідно, після звільнення з-під варти відносно нього були розпочаті численні кримінальні провадження за скоєння злочинів проти власності.
Зазначив, що доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, продовжують існувати.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, або ж на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_6 з врахуванням ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вже більше 10 років перебуває під вартою, а отже фактично відбув покарання, яке передбачено санкцією інкримінованої йому статті. Крім того ОСОБА_6 висловив щире каяття, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце реєстрації.
Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України відсутні та застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого судді; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів серед яких в тому числі, тяжкі проти власності, та особливо тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. При цьому обвинуваченому ОСОБА_8 за попереднім обвинуваченням у скоєнні злочинів, пов`язаних з незаконним оборотом наркотичних засобів змінювався запобіжний на непов`язаний з триманням під вартою, але ОСОБА_8 продовжив злочинну діяльність і став вчиняти крадіжки. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_6 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений до затримання офіційно не працював; міцних соціальних зав`язків не має; раніше неодноразово судимий, що підвищує ризик переховування від суду. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою суду не надано.

Розглядаючи апеляційні доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 щодо того, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» ОСОБА_6 вже фактично відбув покарання, передбачене санкцією інкримінованої йому статті, колегія суддів зазначає, що за скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, за ч.3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, і на теперішній час з навіть врахуванням наданої захисником інформації ОСОБА_6 і можливого в подальшому зарахування строку попереднього ув`язнення за ч.5 ст. 72 КК України в ред. 26.11.2015р. строк не перевищує 12 років , а отже вказані доводи є безпідставними.
Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинувачених , які неодноразово судимі за вчинення тяжких корисливих злочинів ; міцність соціальних зв`язків обвинувачених, яка носить формальний характер; відсутність у обвинувачених постійного місця роботи або навчання; репутація обвинувачених; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді