У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001953, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001953, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
З посиланням на ст. ст. 314, 347, 337, 338 КПК України, наголошує на тому, що під час підготовчого засідання 14.04.2021 р. у прокурора не було підстав для зміни обвинувачення, оскільки судовий розгляд по суті не розпочався, та відповідно, не було встановлено нових фактичних обставин, які б дозволили прийняти рішення в порядку ст. 338 КПК України.
Водночас, обвинувальний акт від 30.06.2017 р., складений та затверджений прокурором на підставі доказів, зібраних під час досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, в ньому зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.
Окремо зауважує, що в порушення положень п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення, викладені в ухвалі, не підкріплені жодними нормами закону та за своєю суттю є оціночними судженнями та довільною оцінкою приписів КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Із Миколаївського апеляційного суду до Центрального районного суду м. Миколаєва, після скасування вироку цього суду від 13.04.2020 р., надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001953, за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Під час підготовчого судового засідання прокурор наполягала на тому, що судовий розгляд цього кримінального провадження має бути призначеним саме на підставі обвинувального акту, складеного 30.06.2017 р. та у той же день затвердженого прокурором.
Дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт від 30.06.2017 р. підлягає поверненню прокурору, оскільки ухвала суду апеляційної інстанції про скасування вироку з підстав, передбачених ст. 347 КПК України не може слугувати підставою для розгляду кримінального провадження на підставі первісного обвинувального акту, після зміни обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника, який залишив вирішення цього питання на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що обвинувальний акт від 30.06.2017 р., складений слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та затверджений прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить, серед іншого, виклад фактичних обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Посилання в ухвалі суду на те, що після скасування вироку суду новий розгляд повинен відбуватись на підставі зміненого обвинувального акту, слід визнати безпідставними, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.
За положеннями ч. 1 ст. 337, ч. 1 ст. 338 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Відтак, враховуючи, що підставою для зміни раніше висунутого обвинувачення та складання нового обвинувального акту відносно ОСОБА_6 став висновок комісійної судово-медичної експертизи № 195 від 22.11.2019 р., проведеної під час судового розгляду, прокурором в апеляційній скарзі вірно зазначено, що підстави для зміни обвинувачення та оголошення зміненого обвинувального акту, під час підготовчого судового засідання 14.04.2021 р. були відсутні, оскільки судовий розгляд по суті не розпочався, а тому не було встановлено нових фактичних обставин, які б дозволили прийняти прокурору рішення про зміну висунутого обвинувачення, в порядку ст. 338 КПК України.

Отже, наведені висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності, відповідно якому, суд, у кримінальному провадженні, вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень. Повертаючи обвинувальний акт прокурору з наведених підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні та фактично вдався до дослідження наявних матеріалів кримінального провадження, за результатами попереднього судового розгляду та надав прокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення, шляхом оголошення зміненого обвинувального акту, чим на думку апеляційного суду істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав є необґрунтованим та таким, що призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
В той час як про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003, «Вітрук проти України» від 16.09.2010, «Юртаєв проти України» від 31.01.2006 та інші).

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Вирішуючи питання стосовно запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції, з урахуванням того, що в даному кримінальному провадженні судом першої інстанції запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишався без змін, беручи до уваги вимогу закону про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, з метою запобігання ризику переховування ОСОБА_6 від суду, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001953, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до 05 вересня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3