Єдиний унікальний номер № 285/553/21
Провадження № 1-кп/0285/422/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський
Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000009, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.07.2020 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 164 КК України, вид покарання громадські роботи (120 годин)
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
В С Т А Н О В И В :
02.02.2021 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 .
Згідно обвинувального акту ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин:
ОСОБА_2 умисно, злісно з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року ухиляється від сплати, встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.02.2018 року, аліментів на користь дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання заяви до суду 29.11.2017 року, до досягнення повноліття дітей.
Так ОСОБА_2 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто має можливість виконати рішення суду про виплату аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не прийняв, добровільну матеріальну допомогу дітям не надавав, допомоги на утримання дітей не надає, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості по аліментах не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого станом на 01.01.2021 року виникла заборгованість в сумі 88310,00 грн., що перевищує суму сукупних нарахованих платежів за 3 місяці.
Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_2 обвинувачений подав прокурору заяву від 01.02.2021 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_2 захисником ОСОБА_6 .
Суд, враховуючи вказану заяву, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст.ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.164 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, раніше судимий, однак встановлене вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.07.2020 року покарання у вигляді громадських робіт на шлях виправлення ОСОБА_2 не поставило, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді арешту.
Керуючись ст.ст. 302, 367, 368 , 381, 382 КПК України, ст.ст.12, 50, 65-67, 164 КК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, визнати винуватим за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1