Дата документу 17.03.2021 Справа № 937/7172/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/7172/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/549/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Мелітопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

28 вересня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання Мелітопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Подання Мелітопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області обґрунтовано тим, що протягом визначеного судом іспитового строку ОСОБА_7 зарекомендував себе задовільно, покладені на нього судом обов`язки не порушував, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався.

Встановивши, що у провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000158 за обвинуваченням у вчиненні під час іспитового строку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про його звільнення від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Посилаючись на норми міжнародного законодавства та практику ЄСПЛ вважає, що було порушено презумпцію невинуватості, оскільки обвинувальний вирок на момент звернення до суду з поданням постановлений не був.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та йог захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки судом встановлено, що засудженому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину в період іспитового строку, і на цей час кримінальне провадження в суді не розглянуто, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Обставини, на які посилається заступник начальника Мелітопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у своєму поданні та доводи апеляційної скарги про те, що протягом визначеного іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки і тому після закінчення іспитового строку суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді Якимівського районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000158 від 29 липня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні 29.07.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні нового злочину у період дії іспитового строку.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2019 року до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу порушення судом першої інстанції принципу презумпції невинуватості, то з ними колегія суддів не погоджується також з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції не робив висновків щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, доведення його вини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає ухвалу законною і обґрунтованою, та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Мелітопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3