Справа № 351/2195/20
Провадження № 11-кп/4808/270/21
Категорія ст.121 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Снятинського районного суду Івано Франківської області від 18 травня 2021 року, про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що ухвала Снятинського районного суду про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 із тримання під вартою на домашній арешт є незаконною та підлягає до скасування.

Зазначає, що на даний час відпали будь-які ризики зазначені в ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватись від суду, крім того обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені.

Стверджує, що ОСОБА_8 не має можливості впливати на потерпілих, свідків, експерта так як, зазначених осіб було допитано судом, а висновок експерта був зроблений ще на досудовому розслідуванні. Таким чином, ОСОБА_8 не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Просить скасувати ухвалу Снятинського районного суду Івано Франківської області від 18.05.2021 року та змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт .

Ухвалою Снятинського районного суду Івано Франківської області від 18 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст..177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 , який маючи непогашену судимість, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та роботи, не має дружини і дітей, не підтримує тісних соціальних зв`язків, не має засобів для існування, за місцем реєстрації у с. Матеївці Коломийського району ніколи не проживав, а фактично проживав у смт. Заболотів, що спростовує можливість призначення йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки перебувати під домашнім арештом у господарстві, де проживає інша сім`я він не може. Крім того є ймовірність, що він може вчиняти нові кримінальні правопорушення, яким запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких заходів не можливо.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, а подана апеляційна скарга є необгрунтованою, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 ч.1 п.1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; а згідно ч. 2 цієї ж норми підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при обранні запобіжного заходу тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання про зміну запобіжного заходу у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.

Крім цього судом було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_8 , який маючи непогашену судимість, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та роботи, не має дружини і дітей, не підтримує тісних соціальних зв`язків, не має засобів для існування, за місцем реєстрації у с. Матеївці Коломийського району ніколи не проживав, а фактично проживав у смт. Заболотів, що спростовує можливість призначення йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки перебувати під домашнім арештом у господарстві, де проживає інша сім`я він не може.

Доводи захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , що на даний час відпали будь-які ризики зазначені в ч.1 ст.177 КПК України на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки наведене вище свідчить про те, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_8 , неможливо запобігти ризикам, зазначених у клопотанні, тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 буде співмірним та доцільним задля дієвості даного кримінального провадження.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника про те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу втратили свою актуальність та вважає, що такі ризики, не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_8 та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

За таких обставин, суддя обґрунтовано відмовив уклопотані про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Ухвала суду відповідає вказаним вимогам.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.376,177,178, 183, 331, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4