ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2289/21 Провадження № 1-кс/636/628/21
У Х В А Л А
ІМЕНМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

при участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, в кримінальному провадженні № 0000253 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, без виклику сторін, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , в особі представника адвоката ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду від Харківської області із клопотанням про скасування арешту з майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду від Харківської області від 25 травня 2021 року, в рамках кримінального провадження № 0000253 від 18.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ОСОБА_4 є власником арештованого майна на законних підставах, що підтверджується наданими до клопотання документами. Сам ОСОБА_4 не є підозрюваним за кримінальним провадженням, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.

У судовому зсіданні прокурор не заперечував проти скасування арешту. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності , клопотання просить задовольнити.

Дослідивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000253 від 18.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду від Харківської області від 25 травня 2021 року, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення в рамках кримінального провадження 0000253 від 18.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України огляду, а саме:

- 4 картонні коробки. У коробці №1 знаходиться металеві консервні банки з написом SARDINES, вага однієї банки 240 грам, виробник ТОВ «Буський консервний завод», кількість банок складає 48 штук, дата виробництва 03.04.2020 рік, партія К63528.

- у картонній коробці №2, знаходяться металеві консервні банки у кількості 27 штук з написом виробника «Морской мир Сардини», вага однієї банки 240 грам, дата виробництва 05.01.2021 року, партія 145В26.

- у картонній коробці №3 в заводській упаковці, на боковій частині якої мається наліпка з друкованим текстом «ТОВ ВКФ Спецпроект Назва продукції консерви м`ясні, м`ясо тушковане «Яловичина», маса однієї банки 525 грам, кількість банок в упаковці 24 штуки, дата виготовлення 17.10.2020 рік, номер банки Ж/Б №12.

- картонна коробка №4 в заводській упаковці на боковій частині якої мається наліпка з друкованим текстом «ТОВ ВКФ Спецпроект Назва продукції консерви м`ясні, м`ясо тушковане «Яловичина», маса однієї банки 525 грам, кількість банок в упаковці 24 штуки, дата виготовлення 17.10.2020 рік, номер банки Ж/Б №12.

- коробка №1 в заводській упаковці з наліпкою «Сардина атлантична натуральна» виробник «Арктика», маса однієї банки 230 грамів, дата виробництва 03.09.2020 року, номер партії 1ГВ4В17 у кількості 48 штук.

- коробка №2 в заводській упаковці з наліпкою «Сардина атлантична натуральна» виробник «Арктика», маса однієї банки 230 грамів, дата виробництва 03.09.2020 року, номер партії 1ГВ4В17 у кількості 48 штук.

- коробка №3 в заводській упаковці з наліпкою «Сардина атлантична натуральна» виробник «Арктика», маса однієї банки 230 грамів, дата виробництва 03.09.2020 року, номер партії 1ГВ4В17 у кількості 48 штук.

- коробка №4 в заводській упаковці з наліпкою «Бички», виробник «Морськой мир», маса 240 грамів, етикирована 26 жовтня 2020 у кількості 48 штук.

- коробка №5 в заводській упаковці з наліпкою «Сардина», виробник «Морськой мир», маса 240 грамів, етикирована 25 січня 2021 у кількості 48 штук.

- коробка №6 в заводській упаковці з наліпкою «Бички» виробник «Арктика», маса однієї банки 230 грамів, дата виробництва 04.08.2020, номер партії 1072В17 у кількості 20 штук.

- сім заводських полімерних упаковок, в яких знаходяться свинина тушкована у залізних банках, вага кожної 525 грам, дата виробництва 15.09.2020, партія №А23-19-84МПUA, фірма виробник «Родинний смак», кількість банок в упаковках 84 штуки.

- одна заводська полімерна упаковка, в якій знаходиться свинина тушкована у залізних банках у кількості 12 штук, вага 525 грам, дата виготовлення 18.08.2020, парія № А23-19-84МПUA.

- 12 заводських упаковок із залізними банками «Яловичина тушкована», вага кожної 525 грамів, фірма виробник «Родинний смак», дата виробництва 12.10.2020, парія № А23-19-84МПUA, загальна кількість банок 144 штуки.

- 6 картонних коробок у заводській упаковці, з боку яких мається наліпка з написом «Свинина тушкована», виробник ТОВ «Буський консервний завод», маса кожної банки 525 грамів, кількість банок в одній упаковці 24 штуки, загальна кількість 144 штуки, дата виготовлення 10.08.2020.

- 7 картонних коробок у заводській упаковці з наліпкою на кожній, на якій мається маркування «Консерви м`ясні тушкована яловичина» вага кожної 525 грамів, кількість банок в упаковці 24 штуки, загальна кількість банок - 168 штук, дата виготовлення 17.10.2020, фірма виробник ТОВ ВКФ Спецпроект.

- 2 картонних ящика в заводській упаковці з наліпкою, на якій мається маркування з написом «ТОВ Охтирка м`ясопродукт Яловичина тушкована вищий ґатунок», вага кожної 525 грамів, кількість в упаковці 24 штук, загальна кількість 48, дата виробництва 09.04.2020 та 03.02.2020.

- 4 картонні коробки в заводській упаковці вага кожної 525 грамів, фірма виробник «ТОВ Охтирка м`ясопродукт Свинина тушкована», дата виробництва 31.01.2020, кількість банок в упаковці 24 штуки, загальна кількість 96 штук.

- 1 картонна коробка в заводській упаковці з наліпкою, на якій мається маркування «Виробник ТОВ «Ріалстейт Сервіс Консерви м`ясні, м`ясо тушковане Свинина», маса кожної банки 525 грамів, дата виробництва 20.11.2020, кількість 24 штуки.

- 1 картонна коробка в заводській упаковці з наліпкою, на якій мається маркування «Виробник ТОВ Буський консервний завод», вага кожної 525 грамів, кількість банок в упаковці 24 штуки, дата виготовлення 10.08.2020.

- 1 картонна коробка, в якій знаходяться залізні банки у кількості 20 штук з написом «Свинина тушкована» фірма виробник «Етичні м`ясники», вага кожної 525 грамів, дата виготовлення 01.07.2020, партія №А1-019UA, 3 банки свинини тушкованої, фірма виробник «Куп`янський м`ясокомбінат», вага кожної 525 грамів, дата виробництва 19.09.2019, партія №1031026UA, 1 банка Яловичина тушкована, виробник «Етичні м`ясники», дата виробництва 03.02.2020, партія №101ВА1019UA.

- консервні банки з написом «Свинина тушкована», виробник «Кодинка», вага однієї банки складає 525 грамів у кожній, по 24 шт. в одній упаковці, які знаходяться у 8 картонних коробках у заводській упаковці та 29 полімерних упаковках, прозорих, в заводській упаковці.

Відповідно до зазначеної ухвали, вилучене майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та на нього було накладено арешт для збереження речових доказів, оскільки є всі підстави вважати, що їх може бути знищено.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні здійснення судового контролю за діяльністю сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як вбачається з матеріалів клопотання, власником вилучених продуктів харчування, на які накладено арешт є ОСОБА_4 , який на теперішній час не є підозрюваними за кримінальним провадженням № 0000253 від 18.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.

Продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, може призвести до порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист прав власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.)

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для майна заявника взагалі спростовується, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, враховуючи досить тривалий період обмеження прав особи, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 174, 309 КК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000253 від 18.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду від Харківської області від 25 травня 2021 року, на продукти харчування: Консерва «Сардина атлантична» в кількості 267 банок; Консерва «Бички» в кількості 68 банок; Консерва «Яловичина» в кількості 409 банок; Консерва «Свинина тушкована» в кількості 1295 банок скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1