Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3609/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
підозрюваного : ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Слідчий слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме речей та документів вилучених 13.04.2021 року під час особистого обшуку у затриманого в порядку ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про арешт майна в межах кримінального провадження за №0000282 від 22 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.ч.1,2 ст.199 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя виходив із неявки в судове засідання слідчого, який належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав, що було розцінено судом, як фактичне не підтримання стороною кримінального провадження поданого клопотання.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою накласти арешт на майно, визначене у клопотанні слідчого.

Зазначає, що ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту є необґрунтованою та невмотивованою, винесена всупереч норм Кримінального процесуального кодексу України, а тому підлягає скасуванню.

Свої вимоги аргументує істотним порушенням слідчим суддею процедури розгляду і вирішення справи, а саме неврахування положень ч.1 ст.172 КПК України, які передбачають, що неявка слідчого та прокурора в судове засідання даної категорії справ, не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.

Посилається на те, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказані обставини у поданому до слідчого судді клопотанні слідчим в повній мірі наведено.

Наголошує апелянт і на тому, що слідчий суддя, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, фактично його по суті не розглядав, оцінки доводам, зазначеним у клопотанні, не надавав, не досліджував жодних доказів наявних в матеріалах кримінального провадження, що свідчить про однобічність та поверхневість судового провадження, а також невідповідність його висновків фактичним обставинам справи.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.04.2021 року.

Зазначає, що оскаржуване рішення у тому числі її вступна та резолютивна частини, слідчим суддею не проголошувалась, а повний текст рішення отримано слідчим 23.04.2021, а тому про прийняте рішення стало відомо лише з цього часу, в зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення слідчого судді залишити без змін або частково задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Однак, вказаних вимог слідчий суддя не дотримався.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, фактично по суті його не розглянув, жодної правової оцінки доводам викладеним у клопотанні не надавав, матеріалів кримінального провадження, в межах якого заявлене клопотання, не досліджував, тобто вийшов за межі своїх повноважень.

Підставою відмови у задоволенні клопотання щодо арешту майна стала неявка сторони обвинувачення в судове засідання, що суперечить положенням ч.1 ст.173 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна виключно якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України.

При цьому неявка сторін провадження в судове засідання у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України не може бути перешкодою у розгляді самого клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя не мав жодних законних підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з підстав неявки слідчого в судове засідання.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що мотивувальна частина ухвали слідчого судді суперечить її резолютивній частині.

Вище викладені порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними та слугують безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

При цьому у зв`язку з тим, що норми КПК України не регулюють питання направлення матеріалів за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу слідчого судді до суду першої інстанції, апеляційний суд, з врахуванням того що слідчий суддя по суті клопотання не розглянув, керуючись п.п.14, 16, 17 ч.1 ст.7, ст.21, ст.23, ст.24 КПК України, вважає за необхідне, скасувавши ухвалу, відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України постановити нову ухвалою, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого про арешт майна в суді першої інстанції, що забезпечить дотримання принципів доступу до правосуддя, безпосередності дослідження доказів та забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про арешт майна в межах кримінального провадження за №0000282 від 22 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.ч.1,2 ст.199 КК України в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: