Провадження № 1-кс/686/7709/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою звернувся представник ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в якій просять зобов`язати уповноважену особу Територіального бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 від 06.07.2021 про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги представник ОСОБА_3 , що він в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернувся до Територіального бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому (далі - ТУ ДБР у м.Хмеьницькому) із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На думку адвоката ОСОБА_3 невідомі особи, які проникли в приватний будинок по АДРЕСА_1 , приміщення у якому перебуває в оренді його довірительок, вчинили відносно них кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162 КК України, ч.3 ст.206 КК України, ч.2 ст.185 КК України.

Указані дії відбувались у присутності працівників поліції, які, на думку заявника не реагували, внаслідок чого допустили недбалість, яку він вважає кримінально караною та такою, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.

Проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою не внесені, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі,у якій висловився про те, що вимоги скарги підтримує, просить її задовольнити.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м.Хмельницькому не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.

Слідчий суддя установив, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 06.07.2021 ТУ ДБР у м.Хмельницькому, ознаки кримінального правопорушення вбачав у діях працівників поліції, які на його думку допустили кримінально карану недбалість під час подій, якій відбувалися 06.07.2021 з а АДРЕСА_1 , у той час коли у приміщенні указаного будинку, що перебуває в оренді ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відносно останніх були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162 КК України, ч.3 ст.206 КК України, ч.2 ст.185 КК України.

Внаслідок відсутності реакції з боку працівників поліції, ОСОБА_3 вважає, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст..367 КК України.

Листом за вих. № Р-2901/14-01-01-21 від 15.07.2021 р. заявнику за підписом начальника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) СУ ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_6 надіслана відповідь , у якій вказано про відсутність у поданій заві ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відомості до ЄРДР не внесені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя зазначає, що відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу II Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

На підставі указаних положень законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень чи порушень законодавства.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 , його заяви та скарги, у них заявник зазначає про обставини, які були предметом перевірки та у межах судового контролю слідчого судді.

Так у межах справи 686/17409/21, провадження №1-кс/686/7574/21слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області встановлено, що 06.07.2021 року о 10 год. 00 хв. Головним державним виконавцем Другого відділу державно виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_7 при примусовому виконанні виконавчого листа №686/21101/20 від 02.06.2021 виданого Хмельницьким міськрайонним судом про зобов`язання ОСОБА_8 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 власністю - 1/2 частиною будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 71,8 кв.м. шляхом їх вселення в даний будинок.

З метою належного забезпечення охорони публічної безпеки і порядку, недопущення конфліктних ситуацій, під час проведення виконавчих дій на підставі постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВСу м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ОСОБА_7 від 18.06.2021 про залучення працівників органів внутрішніх справ та доручення №136 від 05.07.2021 про забезпечення публічної безпеки та прядку під час виконання постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому, був задіяний особовий склад Хмельницького РУП ГУНП складі: СИП ВП-1, ДОП ВП-2, ГОР УПП-3.

Викладені у заяві ОСОБА_3 факти та обставини можливих вчинень кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження.

За наведених обставин, доводи особи, яка подала скаргу, щодо наявності у діях працівників поліції кримінально караної поведінки є безпідставними.

Ініціювання кримінального переслідування особи, яка здійснює досудове розслідування у ньому та діє у межах повноважень суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Твердження особи, яка подала скаргу про наявність у діях працівників поліції а ознак вчинення кримінального правопорушення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці обставин, про які йдеться у скарзі і зводяться до незгоди з подіями, що відбувались.

Отже, під час розгляду заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, були відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, що вказує на її необґрунтованість.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1