Єдиний унікальний номер:448/1354/19
Провадження № 1-кп/448/35/21
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

25.02.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №00000034 від 22.05.2019 року відносно ОСОБА_4 , котрий обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України.
Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року продовжено тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів - до 05.03.2021р. включно, із визначенням застави в сумі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 210 200 (двісті десять тисяч двісті) гривень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, враховуючи те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність по справі ознак справжнього реального інтересу, що кримінальні правопорушення вчинені у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та направлені проти здоров`я нації і також зважаючи на те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та не перестали існувати, а термін тримання під вартою обвинуваченого закінчується 05.03.2021р. Вказав, що застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави у 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 210200 гривень, а у разі внесення застави, просить покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що вирішення питання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою покладає на розсуд суду, однак просить суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, визнає свою вину та на даний час відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також на його утриманні перебуває бабця і дані кримінальні правопорушення ним вчинено в силу збігу важких матеріальних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні заявленого прокурором клопотання щодо продовження тримання під вартою просить врахувати доводи його захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали провадження суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
Згідно з вимогами ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 днів, з визначенням застави в розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до 05.03.2021 року включно.
Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Так, з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.
З огляду на наведене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його характеризуючі дані, ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження такого, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що останній підозрюється у вчиненні кількох умисних тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, зокрема для здоров`я населення, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, суд вважає, що утримання обвинуваченого під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, запобіганню скоєння ним нових кримінальних правопорушень і буде сприяти виконанню процесуальних рішень.
Судом не здобуто відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а окрім того, враховує і те, що обвинуваченому визначено і альтернативний запобіжний захід - заставу. Тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.
Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 05.03.2021 року, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 травня 2021 року включно із визначенням застави в сумі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів до 04.05.2021 року включно, із визначенням застави в сумі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 210 200 (двісті десять тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду згідно викликів;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 04 травня 2021 року включно.
Строк дії даної ухвали встановити до 04.05.2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Мостиський районний суд Львівської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію даної ухвали вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
На ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_1