Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8880/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2021 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_3 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, уродженця міста Саріосйо Тумані (SARIOSIYO TUMANI), не одруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи разом з двома невстановленими слідством особами на ринку «Житній» за адресою м. Київ, вул. Верхній Вал, 16, запропонували роботу громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що останній відмовився.
Тоді ОСОБА_3 спільно з іншими двома невстановленими особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, почали наносити удари руками по різних частинах тіла ОСОБА_10 . Після того як останній вирвався та побіг в бік вулиці Костянтинівської, ОСОБА_3 з іншими двома невстановленими особами наздогнали потерпілого за адресою АДРЕСА_3 , повалили його на асфальтову поверхню та почали продовжувати наносити удари руками та ногами в область голови та грудної клітини, чим спричинили йому тілесні ушкодження.
Відповідно до довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва у ОСОБА_10 виявлено струс головного мозку, забій м`яких частин грудної клітини.
Крім того, під час бійки за наведених вище обставин ОСОБА_3 побачив у кишені штанів потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY A 30s», після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону.
Тоді ж ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів із правої кишені штанів ОСОБА_10 належним останньому мобільним телефоном «SAMSUNG GALAXY A 30s» SN: НОМЕР_1 , чорного кольору у чохлі чорного кольору 1) ІМЕІ: НОМЕР_2 ; 2) ІМЕІ: НОМЕР_3 , чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.
28 червня 2021 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також на те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на наведене, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце його проживання за адресою АДРЕСА_2 та із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із викладених у ньому підстав.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказуючи на необґрунтованість підозри, сумнівність правильної кваліфікації дій підозрюваного та відсутність ризиків, про які прокурором зазначено у клопотанні.
При цьому, вказуючи на наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання на території України, відсутність у нього судимостей, просили застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Крім того, до початку розгляду клопотання слідчим суддею захисник підозрюваного ОСОБА_4 подав в порядку ст. 206 КПК України скаргу на незаконне затримання ОСОБА_3 .
Скарга обґрунтована тим, що 28 червня 2021 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання. Проте таке затримання, на думку захисника, є незаконним, оскільки зміст протоколу про затримання містить ряд виправлень та неточностей, зокрема, у ньому міститься виправлення часу фактичного затримання ОСОБА_3 та чітко не зазначено правову підставу затримання останнього. Крім того, слідчим не було забезпечено участь перекладача під час затримання ОСОБА_3 , який є громадянином Республіки Узбекистан.
Заслухавши доводи сторін обвинувачення та захисту, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Вирішуючи подану захисником скаргу на незаконне затримання, слідчим суддею враховується наступне.
Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Слідчим суддею встановлено, що протокол затримання ОСОБА_3 від 28 червня 2021 року складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України.
Як вбачається з протоколу затримання, оригінал якого був безпосередньо досліджений слідчим суддею у судовому засіданні, ОСОБА_3 був затриманий слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України, протокол містить відомості щодо точного часу фактичного затримання останнього, яке мало місце 28 червня 2021 року о 17 год. 59 хв., він підписаний ОСОБА_3 , який підтвердив також факт його підписання та отримання у судовому засіданні.
При цьому будь-яких зауважень щодо форми та змісту протоколу, а також порядку його вручення ОСОБА_3 при складенні протоколу не висловлював.
Крім того, як встановлено слідчим суддею із пояснень прокурора, затримання ОСОБА_3 відбулося на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме, «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин», тоді як додаткове зазначення у протоколі також п.1 ч.1 ст. 208 КПК України «якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення» сталося внаслідок технічної помилки при складенні такого протоколу слідчим.
Є необґрунтованими і доводи захисника щодо незабезпечення участі перекладача під час затримання підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки, як з`ясовано слідчим суддею в ході розгляду клопотання, ОСОБА_3 під час його затримання слідчим вів бесіду із працівниками поліції на російській мові, розумів про що його запитують та давав відповіді на запитання.
З огляду на наведене, слідчий суддя критично оцінює доводи захисника, наведені в обґрунтування скарги.
Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.
Крім того, встановлені слідчим суддею недоліки при складенні протоколу затримання, на думку слідчого судді, є незначними та в цілому не впливають на його законність.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що порушень норм КПК України при затриманні ОСОБА_3 слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві допущено не було, а прокурором в повному обсязі доведені обставини, визначені ч. 5 ст. 206 КПК України, у зв`язку з чим скарга на незаконне затримання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя виходить із такого.
Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001208, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.
28 червня 2021 року ОСОБА_3 затримано на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.
29 червня 2021 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , віднесено до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність хоча б одного з ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя також виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та які не викликають обґрунтованих сумнівів у цьому.
Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні наступних доказів:
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28 червня 2021 року;
-протоколом огляду місця події від 28 червня 2021 року, а саме ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_3 ;
-протоколом огляду місця події від 28 червня 2021 року за адресою АДРЕСА_4 ;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28 червня 2021 року;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 26 червня 2021 року та додаткового допиту потерпілого від 29 червня 2021 року;
-протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29 червня 2021 року;
-протоколом огляду предмета, а саме мобільного телефону від 29 червня 2021 року.
Таким чином, у судовому засіданні слідчий суддя переконався у тому, що у сторони обвинувачення є вагомі докази того, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Оцінюючи наведені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.
Ризик переховування від органів досудового слідства та суду підтверджується тяжкістю інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, способом та механізмом його вчинення, суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.
Крім того, враховуючи надані під час досудового слідства показання потерпілого та свідків, існують підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на них, тобто існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Крім того, враховуючи характер правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 , а також те, що останній офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Отже, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказують слідчий та прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість злочинів, слідчий суддя вважає, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність місця проживання та певних соціальних зав`язків.
Так, вивченням особи підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Узбекистан, неодружений, утриманців не має, офіційно не працює, не має стабільного доходу, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із цивільною дружиною та її малолітньою дитиною, раніше не судимий.
При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими наведені стороною захисту доводи щодо необґрунтованості підозри, недостатності доказів в її обґрунтування та відсутності наведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на встановлені вище обставини, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду даного клопотання, у зв`язку з чим клопотання захисника про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає задоволенню.
Зважаючи на вищенаведені обставини, оцінивши доводи сторін обвинувачення та захисту в їх сукупності, слідчий суддя вважає за можливе обрати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, покладає на підозрюваного певні обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196 - 197, 309 - 310 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на незаконне затримання відмовити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду у визначений час;
- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали та обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 28 серпня 2021 року.
Обов`язки покладаються на ОСОБА_3 на строк дії ухвали.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 .
Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1