Справа № 947/7645/21
Провадження № 1-кп/947/623/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 14.01.2021 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2021 року, о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , побачили раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходячи біля ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звернувся до останніх з проханням надати йому цигарку. У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 у ході розмови з ОСОБА_8 почав вимагати у неповнолітнього ОСОБА_8 грошові кошти. На що ОСОБА_8 відповів відмовою, після чого ОСОБА_6 схопив неповнолітнього потерпілого за горло, водночас вдаривши останнього у живіт та продовжив вимагати грошові кошти.

Отримавши відмову потерпілого, у зв`язку з відсутністю у останнього при собі грошей, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, разом із ОСОБА_8 направились до приміщення квартири АДРЕСА_5 , в якій перебували друзі ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_7 , який весь час перебував поруч, особливої уваги на події що відбувались не звертав. Однак, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 попрямував до квартири на яку вказав потерпілий.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.189 КК України, тобто - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання).

Крім того, 14 січня 2021 року, о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 у супроводі ОСОБА_7 , який розуміючи протиправність дій ОСОБА_6 , а саме отримання грошових коштів на свою раніше пред`явлену вимогу, та бажаючи настання їх наслідків, прибули до приміщення квартири АДРЕСА_5 , в якій перебували друзі ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_9 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_10 .

Знаходячись в одній із кімнат вищевказаної квартири ОСОБА_6 погрожуючи застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, почав вимагати у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , грошові кошти. Одночасно з цим, ОСОБА_7 , який також перебував у вказаній кімнаті зазначеної квартири, розуміючи протиправність своїх дій, які заздалегідь узгоджені з діями ОСОБА_6 , з метою заволодіння грошовими коштами, також почав наполегливо, у грубій формі, вимагати у потерпілих грошові кошти, при цьому погрожуючи застосуванням насильства.

У зв`язку із тим, що грошових коштів в приміщенні зазначеної квартири не було, ОСОБА_10 під впливом погроз зі сторони ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подзвонила до своєї матері з проханням надати їй грошові кошти шляхом їх перерахування на належну ОСОБА_10 , банківську картку.

Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів, які раніше вимагали у потерпілих, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, разом із потерпілою ОСОБА_10 ,, пішли до банкомату АТ «Приватбанк», який знаходився на пр-ті Академіка Глушко, 16 в м.Одесі та після зняття потерпілою ОСОБА_10 , грошей зі своєї картки, остання передала грошові кошти у сумі 400 гривень ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись грошовими коштами у розмірі 400 грн. на власний розсуд, тим самим спричинивши неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 , майнову шкоду в розмірі 400 гривень.

Таким чином: ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, тобто - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, тобто - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб

Крім того, 14 січня 2021 року, о 10 годині 15 хвилин, у ОСОБА_6 який разом з ОСОБА_7 перебували в квартирі АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел направлений на викрадення мобільного телефону моделі Realme 5, що належить ОСОБА_8 та який знаходився у кімнаті зазначеної квартири.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 долонею своєї правої руки завдав два удари по обличчю неповнолітнього ОСОБА_8 та відкрито викрав мобільний телефон моделі Realme 5, імеi 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 вартістю 3999 гривень. У цей час, ОСОБА_7 знаходився поруч з неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою запобігання опору з боку останніх та контролю над їх діями.

Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим мобільниим телефоном марки Realme 5 на власний розсуд, тим самим спричинили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3999 гривень.

Таким чином: ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 14 січня 2021 року, о 10 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_7 , перебували на АДРЕСА_6 . В цей час повз них проходив раніше незнайомий їм ОСОБА_8 , який звернувся до останніх з проханням надати йому цигарку. В цей час, у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 та у ході розмови з ОСОБА_8 він почав вимагати у ОСОБА_8 грошові кошти. На що ОСОБА_8 відповів відмовою, після чого він схопив ОСОБА_8 за горло, водночас вдаривши останнього у живіт та продовжив вимагати грошові кошти. Після чого ОСОБА_8 повідомив, що грошей в нього немає, однак є у друзів, які знаходяться недалеко у квартирі.

Направившись утрьох вони прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_5 , в якій перебували друзі ОСОБА_8 . Знаходячись в одній із кімнат вищевказаної квартири, він, погрожуючи, почав вимагати у ОСОБА_10 , грошові кошти. Одночасно з цим, ОСОБА_7 , також почав наполегливо, у грубій формі, вимагати у потерпілих грошові кошти, при цьому погрожуючи їм розправою.

У зв`язку із тим, що грошових коштів в приміщенні зазначеної квартири не було, ОСОБА_10 подзвонила до своєї матері з проханням перерахувати їй грошові кошти на банківську картку.

Крім того, у цей час, коли вони перебували у вказаній квартирі вони вирішили викрасти мобільний телефон моделі Realme 5, що належить ОСОБА_8 та який знаходився у кімнаті квартири. Так, ОСОБА_6 долонею своєї правої руки завдав два удари по обличчю ОСОБА_8 та забрав мобільний телефон моделі Realme 5, а ОСОБА_7 у цей час, знаходився поруч з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та заважав їм чинити опір.

Надалі, він та ОСОБА_7 , разом із потерпілою ОСОБА_10 , пішли до банкомату АТ «Приватбанк», який знаходився на пр-ті Академіка Глушко, в м.Одесі де ОСОБА_10 , зняла грошові кошти у сумі 400 гривень зі своєї картки та передала йому.

Після чого він та ОСОБА_7 , зникли та розпорядились грошовими коштами у розмірі 400 грн. та мобільним телефоном на власний розсуд.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

14 січня 2021 року, о 10 годині 10 хвилин, він та ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , прибули до приміщення квартири АДРЕСА_5 , в якій перебували друзі ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Знаходячись в одній із кімнат вищевказаної квартири ОСОБА_6 погрожуючи, почав вимагати у ОСОБА_10 , грошові кошти. Одночасно з цим, він, також почав наполегливо, у грубій формі, вимагати у потерпілих грошові кошти, при цьому погрожуючи застосуванням насильства.

У зв`язку із тим, що грошових коштів в приміщенні зазначеної квартири не було, ОСОБА_10 під впливом погроз з його сторони та зі сторони ОСОБА_6 подзвонила до своєї матері з проханням перерахувати їй грошові кошти на банківську картку.

Крім того, перебуваючи в цій квартирі у ОСОБА_6 виник умисел на викрадення мобільного телефону моделі Realme 5, що належить ОСОБА_8 та який знаходився у кімнаті зазначеної квартири.

Так, ОСОБА_6 долонею своєї правої руки завдав два удари по обличчю ОСОБА_8 та забрав мобільний телефон моделі Realme 5, який належить ОСОБА_8 . У він в цей час, знаходився поруч з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою запобігання опору з боку останніх та контролю над їх діями.

Надалі, він та ОСОБА_6 , разом із потерпілою ОСОБА_10 , пішли до банкомату АТ «Приватбанк», який знаходився на пр-ті Академіка Глушко, в м. Одесі та після зняття потерпілою ОСОБА_10 , грошей зі своєї картки, остання передала грошові кошти у сумі 400 гривень ОСОБА_6 .

Після чого він та ОСОБА_6 зникли та розпорядились грошовими коштами у розмірі 400 грн. та мобільним телефоном на власний розсуд.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у вчинених злочинах визнали у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують їх особистість. Також, обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують їх особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання); ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, ОСОБА_7 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення, а також думку потерпілих, які претензій матеріального та морального характеру не мають, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення, а також думку потерпілих, які претензій матеріального та морального характеру не мають, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, наявність на утриманні хворої матері похилого віку, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч.1 ст.189 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

- ч.2 ст.189 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

- ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою скасувати та негайно звільнити з під варти у залі суду.

У строк відбування призначеного судом покарання за цим вироком зарахувати період перебування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою з моменту фактичного затримання, тобто з 14.01.2021 року до моменту звільнення з під варти в залі суду 13.04.2021 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч.2 ст.189 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

- ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою скасувати та негайно звільнити з під варти у залі суду.

У строк відбування призначеного судом покарання за цим вироком зарахувати період перебування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою з моменту фактичного затримання, тобто з 14.01.2021 року, до моменту звільнення з під варти в залі суду 13.04.2021 року.

Речові докази мобільний телефон моделі Realme 5 - вважати повернутим за належністю.
Витрати на проведення судової експертизи у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок - в рівних частках стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 15.01.2021 року на: купюри номіналом 500 гривень НБУ 2 штуки номер та серія: ВД 208373; ЛЗ 3804872, купюри номіналом 200 гривень НБУ 1 штука ХЄ 9234506, купюру номіналом 100 гривень НБУ 1 штука КЄ 5752719, купюру номіналом 50 гривень НБУ 1 штука СК 8847872, купюру номіналом 20 гривень НБУ 1 штука СБ 1796234, купюру номіналом 10 гривень НБУ 1 штука ЮЄ 2735072, квитанцію, а саме договір № PL-7.47934/0 від 14.01.2021 року - скасувати та повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1