Справа № 489/4709/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/67/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.09.2017 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.12.2018 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до 4 років і 9 місяців позбавлення волі,
-вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2019 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.
-вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2021 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років і 1 місяця позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

встановив:

22.04.2017 о 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля інтернет-клубу «BFG», який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 21, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , діючи повторно, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном Prestigio Wize P3, який належить потерпілій ОСОБА_8 та перебував у її неповнолітнього сина ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 2000,00 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись отриманим майном на власний розсуд.

Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
Обвинувачений в ході судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що у 2017 році знаходився в інтернет-клубі «BFG», де зустрів потерпілого в якого декілька разів просив мобільний телефон з приводу дзвінка, яким в подальшому шахрайським шляхом заволодів, а саме не віддав потерпілому після останнього дзвінка. Розмір матеріальної шкоди завданої потерпілій визнав в повному обсязі.
Вина обвинуваченого у кримінальному правопорушенні, підтверджується дослідженими судом наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що приблизно в 2017 році у вечірній час, її син ОСОБА_9 пішов на прогулянку з друзями, а пізніше подзвонив з іншого номеру та повідомив, що телефон у нього вкрали. Телефон належав їй, оскільки вона його придбала для ОСОБА_9 Матеріальна шкода вказана згідно вартості мобільного телефону.

Показами свідка ОСОБА_9 , який показав, що приблизно у 2017 році у вечірній час, він знаходився у комп`ютерному клубі, де обвинувачений попросив у нього телефон подзвонити. Оскільки він зустрічався з обвинуваченим до цього моменту кілька разів та він вже просив раніше телефон для здійснення дзвінка та повертав його, він надав йому мобільний телефон, але останній взяв його та не повернув. Після того подзвонив до батьків та пішов до поліції.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2017, згідно якого ОСОБА_10 просив прийняти міри до невідомої особи, яка 22.04.2017, знаходячись в інтернет клубі «BFG» за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном його сина ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2017, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 22.04.2017, знаходячись в інтернет клубі «BFG» за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 21, заволодів його мобільним телефоном.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2017, згідно якого ОСОБА_4 відтворив фактичні обставини заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_9 , яке мало місце 22.04.2017 в інтернет-клубі «BFG», який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 21. Обставини викладені в слідчому експерименті в повній мірі відповідають викладеним обставинам в обвинувальному акті.

Аналізуючи досліджені докази суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною поза розумним сумнівом в обсязі встановленому вище.

Заперечення захисту щодо недоведеності належності мобільного телефону потерпілій ОСОБА_11 спростовуються показами потерпілої, які повністю узгоджуються з іншими дослідженими в судовому розгляді доказами. Крім того розмір матеріальної шкоди повністю визнаний самим обвинуваченим. Також дослідженими доказами підтверджується та не заперечується самим обвинуваченим, що мобільним телефоном ОСОБА_8 , обвинувачений заволодів шахрайським шляхом у її неповнолітнього сина ОСОБА_9 , у якого він знаходився у користуванні.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, непрацюючий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Встановлена в обвинувальному акті пом`якшуюча обставина у виді щирого каяття під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження, оскільки саме по собі визнання вини не може ототожнюватися з щирим каяттям. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах кримінальної справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений поряд із відсутністю цивільного позову, дійсно та відверто визнає вину у вчиненому, переживає щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2021, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2021, а саме з 27.09.2017 по 19.06.2018 та з 08.11.2018 по 12.04.2021.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1