Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5954/20
У Х В А Л А

"05" липня 2021 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 307 ч.2 КК України, відносно якого застосовано запобіжний захід тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. 307 ч.2 КК України. Відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 12 липня 2021 року.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про відкладення судового засідання для забезпечення явки в судове засідання свідка обвинувачення: залегендованої особи, на допиті якого він наполягає, та який не зміг з`явитися у судове засідання.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, наявність достатніх підстав, вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, він раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений, захисник заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просять змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. При цьому зазначили, що обвинувачений уже тривалий час утримується під вартою. Він має батьків похилого віку, за якими має намір здійснювати догляд, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину. Не має наміру ухилятися від суду.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою оскільки він згідно обвинувального акта раніше судимий, він обвинувачуються у вчиненні чотирьох умисних злочинів, передбачених ст. 307 ч.2 КК України. Він не має міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква, а ті, що є, не є стримуючим фактором його поведінки. Із наданих прокурором доказів випливає, що до останнього затримання і застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він двічі затримувався і звільнявся з-під варти у зв`язку із вчиненням протиправних дій, кваліфікованих органом досудового розслідування за ст. 307 ч.2 КК України. Вказане суду надає достатні підстави вважати, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення,

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, суворість покарання за злочин, у якому він згідно обвинувального акта обвинувачується (від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна), як елемент оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_4 та можливості його уникнути.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд також враховує докази надані стороною обвинувачення суду в обгрунтування висунутого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення.

Суд також зазначає, що стороною захисту не надані суду будь-які нові докази/документи на підтвердження неможливості утримання його під вартою, у т.ч. за станом здоров`я. Не надані інші документи/докази, що характеризують особу обвинуваченого чи інші, які б мали істотне значення/могли істотно впливали на вирішення питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що справжні інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 03 вересня 2021 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого, захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного судуОСОБА_1