КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 08 квітня 2021 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року,

за участі: прокурора представників ТОВ «Сігма Універсал Плюс» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0001402 від 01.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ст. 356 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарженняухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0001402, а саме на об`єкти нерухомого майна: реконструкція нежитлової будівлі (літ.Г) та групи нежитлових приміщень будівлі (літ.В) з розширенням під торговельно-офісний центр із закладами громадського харчування, автостоянкою та благоустроєм території, за адресою: АДРЕСА_1 , які на підставі права власності належать ТОВ «Сігма Універсал Плюс» (код 41237470) та ОСОБА_8 з реєстраційними номерами: 00; 00; 00, шляхом заборони на відчуження, користування, розпорядження та подальше проведення будівельних робіт.

Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор зазначає, що слідчим суддею 11 лютого 2021 року розглянуто клопотання про арешт майна без участі прокурора, копію ухвали отримано 23 лютого 2021 року, апеляційну скаргу подано 24 лютого 2021 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, невмотивованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Як стверджує апелянт, стороною обвинувачення доведено, що нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Окрім того, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу пояснення представників ТОВ «Сігма Універсал Плюс» - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що 11 лютого 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва прокурором надіслано заяву про розгляд клопотання щодо арешт майна без його участі, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину (а.с. 155). Того ж дня, слідчим суддею у справі постановлено ухвалу, копію якої прокурор отримав 23 лютого 2021 року, апеляційну скаргу поданод 24 лютого 2021 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підрозділом дізнання Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 01 грудня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0001402, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ст. 356 КК України.
Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав №241964011 від 27 січня 2021 року, де вказано, що ТОВ «Сігма Універсал Плюс» є власником двох об`єктів нерухомого майна з реєстраційним номером 00 та 00. Але відповідно до інформаційної довідки №241969235 від 27 січня 2020 року встановлено, що об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 00 не існує, та відповідно не може бути чиєю-то власністю. Також отримано дані (інформаційна довідка №241973273 від 27.01.2020) щодо наявних об`єктів нерухомого майна, які на підставі права власності належать громадянину ОСОБА_8 , та встановлено, що від є володільцем об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 00, а саме нежитлове приміщення №16 магазин промислових товарів, площею 47,10 кв.м.
Орган досудового розслідування вважає, що замовниками об`єкту будівництва по проспекту Перемоги, 136 внесено завідомо не достовірна інформація, яка стала підставою для видачі містобудівних умов та обмежень №533 від 22.06.2018 року, та в подальшому основою для видачі інших дозвільних документів, експертних звітів, тощо.
Відповідно до отриманої відповіді Департаменту земельних ресурсів КМДА встановлено, що Рішенням Київської міської ради від 20.12.2017 №990/3997 ТОВ «Сігма Універсал Груп» та ОСОБА_8 передано земельну ділянку площею 0,3110 га кадастровий номер :75:172:0054 за адресою: АДРЕСА_1 в оренду на 15 років, для експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру із закладами громадського харчування, автостоянкою та комплексним благоустроєм території на АДРЕСА_1 . На підставі цього рішення було укладено договір оренди земельної ділянки №140 від 15.08.2018 року терміном до 15.02.2033 року. Також Департаментом було надано акт обстеження вказаної земельної ділянки №20-0720-08 від 09.12.2020 року, де вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :75:172:0054 використовується для ведення будівельних робіт. На території земельної ділянки влаштовано майданчик, на якому вирито котлован та розташовано будівельну техніку, тимчасові споруди та побутові приміщення.
Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , від 28 січня 2021 року нежитлові приміщення щодо яких нібито здійснюється реконструкція, (реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна 00, 00), які на підставі права власності належать ТОВ «Сігма Універсал Плюс» та ОСОБА_8 , визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.
02 лютого 2021 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна: реконструкція нежитлової будівлі (літ.Г) та групи нежитлових приміщень будівлі (літ.В) з розширенням під торговельно-офісний центр із закладами громадського харчування, автостоянкою та благоустроєм території, за адресою: АДРЕСА_1 , які на підставі права власності належать ТОВ «Сігма Універсал Плюс» (код 41237470) та ОСОБА_8 з реєстраційними номерами: 00; 00; 00, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження та подальше проведення будівельних робіт.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено з тих підстав, що прокурором не доведено з посиланням на належні і допустимі докази, що вказані об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.В поданому клопотанні прокурором не зазначено та не обґрунтовано, яка мета буде досягнута накладанням арешту на об`єкти нерухомого майна № 00, № 00, № 00 як заходом забезпечення кримінального провадження.

Як зазначено слідчим суддею, у своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна: реконструкція нежитлової будівлі (літ.Г) та групи нежитлових приміщень будівлі (літ.В) з розширенням під торговельно-офісний центр із закладами громадського харчування, автостоянкою та благоустроєм території, за адресою: АДРЕСА_1 , які на підставі права власності належать ТОВ «Сігма Універсал Плюс» (код 41237470) та ОСОБА_8 з реєстраційними номерами: 00; 00; 00, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження та подальше проведення будівельних робіт. У клопотанні прокурор зазначає, що «також Департаментом надано акт обстеження вказаної земельної ділянки №20-0720-08 від 09.12.2020 року, де вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :75:172:0054 використовується для ведення будівельних робіт. На території земельної ділянки влаштовано майданчик, на якому вирито котлован та розташовано будівельну техніку, тимчасові споруди та побутові приміщення». Отже, слідчий суддя робить висновок про те, що прокурор самостійно просить накласти арешт на неіснуючі об`єкти нерухомого майна.
Колегія суддів погоджується із таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, - з метою збереження речових доказів, пославшись на те, що постановою таке майно визнано речовим доказам.

Однак, колегія суддів вважає, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався прокурор.

Доводи сторони обвинувачення про відповідність вилученого майна, критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, - не є безумовною підставою для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям зазначеної статті, при цьому його висновки не залежать лише від наявності чи відсутності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Окрім того, як правильно встановлено слідчим суддею, відомості про ознаки вчинення кримінального проступку передбаченого ст. 356 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001402 від 01 грудня 2020 щодо вчинення самоправних дій посадовими особами ТОВ «Сігма Універсал Груп» та громадянином ОСОБА_8 , які є користувачами земельної ділянки з кадастровим номером :75:172:0054 за адресою АДРЕСА_1 , які полягають у здійсненні незаконного нового будівництва під виглядом реконструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ст. 356 може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
Проте, у матеріалах, які додані прокурором до клопотання відсутня заява потерпілого або будь-які інші відомості ,які передбачені КПК України .
Судом встановлено, що підставою внесення відповідних відомостей згідно із долученого прокурором ОСОБА_5 витягу зазначено «інше» - рапорт начальника ССП Святошинського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_10 від 30 листопада 2020 року.
У рапорті зазначено, що відповідно до інформаційної довідки № 241969235 від 27 січня 2020 року встановлено, що об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 00 не існує, та відповідно він не може бути власністю ТОВ «Сігма Універсал Плюс», ОСОБА_8 чи інших осіб, а тому просить розглянути цю інформацію та приєднати до матеріалів ЄРДР, за фактом вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ТОВ «Сігма Універсал Груп» в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Разом із тим, в матеріалах, які долучені прокурором до клопотання відсутні належні та допустимі докази, які б засвідчували вчинення посадовою особою ТОВ «Сігма Універсал Груп» службового підроблення, порушення законного порядку підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів та в чому саме полягає об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в який саме конкретний офіційний документ внесено недостовірну інформацію посадовою особою ТОВ «Сігма Універсал Груп», або який неправдивий документ складено цією особою, або яке інше конкретне підроблення здійснено посадовою особою.
Також, прокурором не доведено з посиланням на належні і допустимі докази, що вказані об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Окрім того, представником ТОВ «Сігма Універсал Груп» долучено до заперечень на апеляційну скаргу прокурора Акт перевірки Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 лютого 2021 року № б/н, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до вказаного акту, за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено відсутність порушень вимог законодавства на об`єкті: реконструкція нежитлової будівлі (літ.Г) та групи нежитлових приміщень будівлі (літ.В) з розширенням під торговельно-офісний центр із закладами громадського харчування, автостоянкою та благоустроєм території, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах судового провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0001402 від 01.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ст. 356 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 759/2165/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11сс/824/1985/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК