Справа № 204/5657/21
Провадження № 1-кс/204/1430/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сщ. Українське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, студента 2 курсу ДПТНЗ «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти», офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого:

30.03.2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2021 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, останній раз 30.03.2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності. Так, 09.04.2021 ОСОБА_4 приблизно о 11:00 години (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим), перебував з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де останні керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в житло, вступили в попередню змову між собою визначивши майно потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходилось у кімнаті АДРЕСА_2 , як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, 09.04.2021 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , розподілили між собою ролі, та діючи спільно, не пізніше 11:00 години (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим) ОСОБА_4 та ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, наблизились до вхідних дверей кімнати АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_10 , де ОСОБА_4 відчинив вхідні двері за допомогою викрутки, яку мав при собі тим самим подолав перешкоду, проник до вказаної кімнати та діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно, заволодів майном, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: ноутбук «Acer-E1-571G-33126G75Mnks», S/N:NXM57EU00831100D8B3400, із зарядним пристроєм ринкова вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2911 від 26.07.2021 складає 4278,76 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят вісім гривень 76 копiйок). В подальшому ОСОБА_11 взявши вище вказаний ноутбук разом з ОСОБА_8 попередньо домовившись між собою, з викраденим майном, а саме: ноутбуком «Acer-E1-571G-33126G75Mnks», S/N:NXM57EU00831100D8B3400, із зарядним пристроєм, місце вчинення злочину покинули та розпорядились викраденим майном, а саме передали його третім особам, які оформили договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-30.79959/0 від 09.04.2021 року, предметом якого є вищезазначений ноутбук в ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко», за адресою: м. Дніпро, вул. Кротова, 1-Б.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднана із проникненням в житло, вчинена за попередньою змовою групи осіб.
13.04.2021 року СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженню відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

29.07.2021 року ОСОБА_4 відповідно до ст. 276-278 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Причетність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.04.2021 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; висновком судово-товарознавчої експертизи № 2911 від 26.07.2021; висновком судово трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № СЕ-19/104-21/14579-Д від 07.05.2021 року.; іншими доказами у кримінальному провадженні за їх сукупності. В діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі строком від трьох до шести років.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 будь-яких осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що підозрюваному можуть бути відомі анкетні та контактні дані свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, саме тому підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні шляхом погроз застосування насильства або застосування такого з метою зміни їх показань та подальшого уникнення кримінальної відповідальності. -В обґрунтування п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідно вказати, що ОСОБА_4 раніше судимий, останній раз 30.03.2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, тобто, в період іспитового строку вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності, тобто є особою, яка зневажливо ставиться до норм чинного законодавства України та схильний до вчинення правопорушень. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні умисного, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що він не бачить підстав для утримання його під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_15 має постійне місце проживання, навчається та працює.

Законний представник просив не застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Що стосується ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 можуть бути відомі анкетні дані потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а тому він має можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 є раніше судимим, на шлях виправлення не став та перебуваючи на іспитовому строці вчинив новий злочин.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурором не наведено переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що дане кримінальне правопорушення було вчинене ним під час перебування на іспитовому строку, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність місця реєстрації та міцних соціальних зв`язків, а також наявність постійного місця проживання, враховуючи наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205, 492 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування до 29 вересня 2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1