Номер провадження: 11-сс/813/542/21
Номер справи місцевого суду: 521/3350/21 1-кс/521/1153/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2021, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження №0000181 від 19.02.2021,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000181 від 19.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що слідчим проведені слідчі дії, направлені на з`ясування обставин злочину, допитана потерпіла, співробітники БУ «Притулок для захисту та допомоги безпритульним тваринам», досліджені документи, надані слідчому з вказаного притулку документи, що тварина була прийнята до притулку як безпритульна, з огляду на що слідчий суддя дійшов переконання, шо під час досудового розслідування кримінального провадження проведено повне та всебічне з`ясування всіх обставин кримінального провадження та ознак будь-якого кримінального правопорушення, у тому числі, про яке вказано в заяві потерпілої матеріали не містять, а постанова слідчого за змістом відповідає вимогам ст. 110 КПК України та містить обґрунтовані підстави для закриття провадження.

Слідчий суддя вважав, що доводи скарги ОСОБА_7 про неповноту проведеного досудового розслідування є необґрунтованими, а її твердження про незаконність прийнятого слідчим рішення носять суто суб`єктивний характер та викликані незгодою з прийнятим рішенням.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

-слідчий суддя не пояснив свого рішення, на якій підставі та завдяки яким нормам КПК України ним було прийнято таке рішення;

-слідчий суддя не взяв до уваги те, що слідчим допитано співробітників притулку щодо подій 25.11.2020, а не 24.11.2020, що стосується інших громадян та інших тварин;

-слідчий суддя проігнорував факт відсутності допиту основного свідка ОСОБА_9 щодо подій 24.11.2020 та 25.11.2020, яка може підтвердити факт того, що співробітники притулку обмежили її в праві власності на кота, відкрито привласнили його в її присутності, а також слідчий не перевірив відсутність право установчих документів у співробітників притулку, що дозволяє їм набувати право власності на кота, а заява про передачу на лікування кота не можу бути таким документом;

-слідчий суддя проігнорував факт того, що очевидцями позбавлення її права власності на кота були також представники поліції 25.11.2020, яких вона сама викликала, а слідчим та прокурором були проігноровані її клопотання, які слідчий суддя не знайшов в матеріалах кримінального провадження;

-зміст постанови слідчого не відповідає вимогам ст. 91, 92, 94 КПК України та фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19.03.2021 та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000181 від 19.02.2021.

В судому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 наполягала на вимогах апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_10 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату та час судового розгляду була поставлена до відома належним чином, однак надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд апеляційної скарги за її відсутності у зв`язку із зайнятістю.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши думку ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Приписами ч. 1 ст. 372 КПК України передбачено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження; 2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; 3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Аналіз оскаржуваної ухвали показав, що вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті відповідає з огляду на наступне.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, в п. 53 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., заява №33949/02, ЄСПЛ зазначив, що «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 р., п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 р., п. 45).

Окрім того, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
З матеріалів провадження вбачається, що відділом поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді (справа №521/22025/20) внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 по заяві ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а.п. 9).

26.02.2021 ст. слідчим СВВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 за наслідками проведення досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000181 від 19.02.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Не погоджуючись із заначеним рішенням слідчого ОСОБА_7 подана скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000181 від 19.02.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, посилаючись на те, що слідчим не проведено всі необхідні слідчі дії, не зібрані всі докази, не виконано клопотання про проведення слідчих дій.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В свою чергу, встановивши під час досудового розслідування кримінального провадження події кримінального правопорушення, слідчий дізнавач, прокурор закриває кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Одночасно, з метою забезпечення права учасників судового розгляду, в даному випадку потерпілого, на постанову про закриття кримінального провадження може бути подана скарга, яка перевіряється слідчим суддею на законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого рішення, за результатами якої, слідчий суддя постановляє ухвалу.

В свою чергу, зважаючи на матеріали провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, слідчим суддею виконані вимоги КПК України щодо перевірки законності прийнятого слідчим рішення.
Із наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_8 проведено необхідні слідчі дії, які були спрямовані на встановлення фактичних обставин, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №0000181.

Так, відповідно до матеріалів провадження слідчим допитано в якості свідків працівників БУ «Притулок для захисту та допомоги безпритульним тваринам» (далі Притулок), а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.п. 36-38, 55-57). Відповідно до показань вказаних свідків, вбачається, що жінка на ім`я ОСОБА_9 звернулась 24.11.2020 до їх ОСОБА_13 та передала на лікування кота, і повідомила про те, що вказана тварина не є домашньою. При цьому, ОСОБА_9 принесла кота одна, з нею нікого не було, та останній надавались для ознайомлення Правила роботи з населенням, відповідно до яких ОСОБА_13 приймає на лікування лише безпритульних тварин. Окрім того, ОСОБА_9 підписала заяву, про те що тварина, яку вона передала працівникам ОСОБА_13 немає власника, а також розписалась за те, що з правилами ОСОБА_13 вона ознайомлена. Однак. Під час лікування тварини (кота), останній помер (у тварини мались травми несумісні з життям, можливо кота збила машина, або він впав з великої висоти). Наступного дня пришла ОСОБА_9 разом із жінкою, яка повідомила, що це її кіт, будь-яких документів, що підтверджували право власності на кота не надала, на підставі чого їй було відмовлено у видачі тіла кота, яке за Правила, взагалі не передбачено, а видаються лише тварини для випуску в середовище проживання.

Водночас, слідчим спрямовано запит та долучено відповідь з БУ «Притулок для захисту та допомоги безпритульним тваринам» (а.п. 40-43), відповідно до якої отримано як Правила роботи з населенням, відповідно до п. 3 яких ОСОБА_13 не приймає тварин, що мають власників. Окрім того, відповідно до п. 2, ОСОБА_13 ніяких обов`язків перед особою, що доставила безпритульну тварину на лікування або стерилізацію не несе.

Відповідно до заяви від 24.11.2020 мається підпис ОСОБА_14 (відповідно до документу) про передання кішки ОСОБА_13 , ознайомлення з його правилами та те, що їй не відомо про власника тварини.

Також, до матеріалів провадження долучений протокол прийому/передання безпритульної тварини згідно заяви від населення від 24.11.2020.

Окрім того, в матеріалах провадження міститься протокол допиту ОСОБА_7 (а.п. 64-67), яка пояснила, що кіт на прізвисько « ОСОБА_15 » належить їй, він отримав невідомі їй травми та вона, у зв`язку з вихідним днем у клініці «Айболіт» передала 24.11.2020 свого кота ОСОБА_9 , яка надала його до ОСОБА_13 , при цьому сама до ОСОБА_13 вона не заходила, пояснити, чому не заходила, так як являлась власником тварини не змогла, однак пояснила, ОСОБА_9 раніше передавала до вказаного ОСОБА_13 тварин, тому вона вирішила до нього не заходити. Наступного дня, 25.11.2020 вона дізналась, що з котом щось трапилось та пішла з ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , що забрати свого кота, однак їй кота не повернули та сказали, що він помер. Документи щодо права власності на кота вона надавала.

Із аналізу матеріалів провадження вбачається, що ще на момент звернення із заявою про вчинений злочин, ОСОБА_7 не долучено документів, що посвідчували право на кота, та ветеринарний паспорт серії НОМЕР_1 був наданий лише 26.02.2021 під час допиту потерпілої ОСОБА_7 в ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, тому апеляційний суд вважає голослівними доводи ОСОБА_7 , що такий паспорт надався нею співробітникам ОСОБА_13 . При цьому в своїх заявах, як до ОСОБА_13 , так і до Одеської місцевої прокуратури № 2, на гарячу лінію НП України остання не вказувала про наявність такого документу, а також не зазначала його ідентифікаційні ознаки, тому колегія суддів не може не взяти до уваги пояснення працівників ОСОБА_13 з приводу того, що їм 25.11.2020 будь-які документи на кота не надавались.

З огляду на матеріал провадження, слідчим не встановлено обставин, які б вказували на те, що кіт, що був переданий 24.11.2020 ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , перебував там на незаконних підстава, або працівники зазначеного закладу незаконно заволоділи твариною, що й стало підставою для винесення 26.02.2021 слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0000181.

З даним висновком погодився слідчий суддя, який ухвалою від 19.03.2021 залишив скаргу ОСОБА_7 без задоволення, та апеляційний суд вважає, що висновки, викладені в постанові слідчого обґрунтованими та такими, з яких не вбачається наявність ознак будь-якого кримінального правопорушення в діях працівників БУ «Притулок для захисту та допомоги безпритульним тваринам».

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 , що слідчим допитано працівників ОСОБА_13 щодо подій 25.11.2020, а не 24.11.2020 є голослівними, оскільки в протоколах допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.п. 36-38, 55-57) зазначені саме обставини надання 24.11.2020 кота ОСОБА_9 до Притулку. Зазначення дати 25.11.2020 в протоколі допиту свідка ОСОБА_11 апеляційний суд вважає технічною опискою, окрім того, в протоколі допиту свідка ОСОБА_12 зазначена саме дата подій 24.11.2020.

Щодо відсутності показань свідка ОСОБА_9 в матеріалах кримінального провадження, апеляційний суд вважає їх слушними, але такими, що не могли вплинути на прийняте слідчим рішення, оскільки сама ОСОБА_7 не спростовує факту надання саме ОСОБА_9 кота до ОСОБА_13 , а також факту, що вона особисто до ОСОБА_13 не зверталась та знаючи, що кіт є її власністю, не повідомила цей факт працівникам ОСОБА_13 , як цього не зробила і сама ОСОБА_16 . Більш того, відповідно до наданих працівниками ОСОБА_13 Правил, а також Заяви про прийняття безпритульної тварини, останні прийняли на лікування кота відповідно до правил, якими вони керуються у своїй діяльності. Також, колегія суддів зазначає, що цими ж Правила не визначено порядку видачі померлих тварин власникам, у разі їх знаходження, на що посилались і працівники ОСОБА_13 . Тобто, колегія суддів вважає, що матеріали провадження містять достатньо доказів того, що працівниками БУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не було порушено останні, а також вчинено будь-якого злочину, передбаченого діючим КК України.

Оцінку вищевикладеним доводам надано слідчим суддею, які викладені в ухвалі від 19.03.2021, яка як і постанова слідчого від 26.02.2021 в повному обсязі вмотивована та обґрунтована, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції не встановлені.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею вмотивовано прийнято рішення, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 є не обґрунтованими.
З приводу посилань ОСОБА_7 щодо ігнорування слідчим суддею клопотань, які містяться в матеріалах провадження, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки такі клопотання подані ОСОБА_7 після винесення постанови слідчого про закриття кримінального провадження, та на вказані клопотання ОСОБА_7 спрямовувались відповіді, тому такі клопотанні не могли бути предметом розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки подавались саме після закриття провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим в повній мірі обґрунтована постанова про закриття кримінального провадження, а слідчим суддею постановлене рішення відповідно до вимог діючого КПК України, тому ухвала слідчого судді є такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2021, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 26.02.2021 про закриття кримінального провадження №0000181 від 19.02.2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4