УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/12977/20

Номер провадження 1-кп/712399/21

СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ
11 червня 2021 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Соснівського районного суду м. Черкас знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Прокурором в судовому засіданні заявлене письмове клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 - тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_5 в свою чергу підтримав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Захисник підтримав думку свого підзахисного. Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне вирішити питання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою. До спливу продовженого строку, за нормами ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Судовий розгляд матеріалів кримінального провадження, в даному складі суду, триває. ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, 13 червня 2021 закінчує дію запобіжний захід у виді тримання під вартою. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України. Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень. Наведені прокурором ризики, а саме: обвинувачений має не зняту та непогашену судимість за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення, є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177,178,331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою- задоволити.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.
Продовжити ОСОБА_5 , уродж. м.Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 2 місяці по 11 серпня 2021 включно.

На ухвалу може бути внесена апеляція до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду на протязі 7 діб.

Головуючий :