Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.08.2021 задоволене клопотання прокурора ОСОБА_9 про оголошення у міжнародний розшук та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.14, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.347-1, ч.1 ст.263 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник вважає її незаконною та просить скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про оголошення у міжнародний розшук та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляцію заперечив і просив ухвалу суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до приписів ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
13.11.2018 з матеріалів кримінального провадження № 0001138 виділені в окреме кримінальне провадження № 0000564 матеріали за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.347-1, ч.1 ст.263 КК України.
16.11.2019 в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000564 ОСОБА_8 змінене повідомлення про підозру та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.14, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.347-1, ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01.10.2018 ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії.
17.02.2020 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області розглянуте клопотання захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо роз`яснення ухвали від 01.10.2018 про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було задоволене частково та встановлено строк дії ухвали до 29.11.2018.
Отже, на даний час запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обраний.
При обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу судом першої інстанції враховано, що перший обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких належить до категорії особливо тяжких із максимальною мірою покарання у виді довічного позбавлення волі.
Крім того, обвинувачений раніше судимий, одружений, не працює.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що, згідно з повідомленням начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України ОСОБА_10 № 0.184-34249/0/15-18-вих від 28.08.2018, 13 липня 2018 року о 18 год. 29 хв. ОСОБА_8 перетнув кордон у пункті пропуску Косино в напрямку виїзду з території України. Після того на територію України ОСОБА_8 не повертався.
Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому, на переконання суду апеляційної інстанції, заявлені прокурором ризики існують, а місцевим судом у достатній мірі встановлені підстави для обрання ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Положення ч.6 ст.193 КПК України регламентують, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Однак, місцевий суд, задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , не звернув уваги на положення ч.6 ст.193 КПК України та вийшов за межі клопотання, оскільки встановив строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 за відсутності останнього.
Вказане порушення, на думку апеляційного суду, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не може тягнути за собою зміну або скасуванню судового рішення.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за необхідне виключити з ухвали суду першої інстанції вказівку про визначення строку тримання під вартою на 60 днів.

Суд апеляційної інстанції не перевіряє доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності оголошення обвинуваченого ОСОБА_8 у міжнародний розшук, оскільки судове рішення в цій частині, відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, суд апеляційної інстанції не вбачає.
З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування ухвали місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Виключити із ухвали вказівку про визначення строку тримання під вартою на 60 днів.

Головуючий

Судді