Справа № 202/2626/21
Провадження №1кп/202/319/2021
УХВАЛА

09 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у залі суду в м. Дніпропетровську, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч.4 ст. 296 КК України,

за участі учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2021 року із Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в провадження судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч.4 ст. 296 КК України.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, про що не заперечувала потерпіла ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку із невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 було підтримане клопотання захисника.

Прокурор і потерпіла при вирішенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, полагалися на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення. При цьому за змістом закону, фактичні обставини викладаються так, як їх встановив прокурор за результатами досудового розслідування і які, на думку останнього, містять значимі для формулювання обвинувачення факти, що підлягають доказуванню в межах даного провадження (ст. 91 КПК України).

Обвинувальний акт має відповідати таким вимогам: бути об`єктивним (мають бути викладені лише достовірно встановлені обставини кримінального правопорушення); визначеним (однозначним), а не альтернативним щодо кваліфікації кримінального правопорушення; юридично обґрунтованим, з посиланням на норми права.

Є очевидним те, що за межами фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими під час досудового розслідування, не може бути сформульоване обвинувачення, оскільки воно не може ґрунтуватися на припущеннях. У свою чергу, обвинувачення - твердження про вчинення певним суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, відтак формулювання обвинувачення повинно за результатами аналізу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, містити чіткий висновок про наявність в діянні такого суб`єкта всіх встановлених ознак юридичного складу конкретного кримінального правопорушення, яке передбачене законом про кримінальну відповідальність та у вчиненні якого обвинувачується вказаний суб`єкт.

Однак, як вбачається із обвинувального акта, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено, що ОСОБА_3 10 березня 2021 року, у період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 50 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, на кухні, у квартирі АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи нахабно та з особливою зухвалістю, взявши зі спальної кімнати до рук нарізний мисливський карабін моделі «МКМ-072С6» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) калібру 7.62x39мм (виробництва України), який є вогнепальною зброєю, пройшов до балкону квартири, в якій проживає, де з хуліганських намірів, умисно здійснив не менше трьох неприцільних пострілів в сторону двору будинку, створивши реальну загрозу для життя і здоров`я громадян.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , порушено громадський спокій та нормальний спосіб життя мешканців будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до диспозиції статті 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, додатковим (факультативним) об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека. Хуліганство може полягати у застосуванні насильства (побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень) до потерпілих, знищенні або пошкодженні майна, безладній стрілянині, використанні сильнодіючих речовин з метою зірвати проведення масового.

У обвинувальному акті зазначено, що у кримінальному провадженні визнано потерпілою ОСОБА_5 , 1961 року народження, в той час, при викладені фактичних обставин у обвинувальному акті, взагалі не зазначено що хуліганськими діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано будь яку шкоду або спричинено будь- які тілесні ушкодження, пошкоджено майно останньої тощо.
Крім того, як слідує із фактичних обставин, що викладені у обвинувальному акті, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні хуліганства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила, поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи нахабно та з особливою зухвалістю.

Кримінальне караним є саме грубе порушення громадського порядку. Грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, кількості і характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав та законних інтересів тощо.

Отже, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші суспільні відносини, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

За змістом ч. 1 ст. 296 КК України, під грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства слід визнавати таке порушення, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Це поняття вироблене судовою практикою і містить особливі ознаки хуліганства, які дозволяють відмежувати його від дрібного хуліганства (ст. 173 КоАП України).

Так, зокрема, вчиненим з особливою зухвалістю може бути визнане злочинне порушення громадського порядку: 1) що виявляє явну неповагу до суспільства і супроводжується, наприклад, насильством із заподіянням тілесних ушкоджень або знущанням над особою, нанесенням їй побоїв або мордуванням, катуванням особи; 2) діє тривалий час і вперто не припиняється; 3) пов`язане зі знищенням чи пошкодженням чужого майна, зривом масового заходу (концерту, зборів, виборів, випускного вечора тощо), порушенням нічного відпочинку людей, тимчасовим припиненням нормальної діяльності підприємства, установи, організації чи громадського транспорту тощо (п. 5 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 р. № 10).

Таким чином, стороною обвинувачення не конкретизовано ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони хуліганства, а саме не вказано якими діями супроводжувалась явна неповага до суспільства, нахабство та особлива зухвалість.
Зазначення саме цих ознак при викладі фактичних обставин у обвинувальному акті у діях ОСОБА_3 має виключне значення для з`ясування наявності у його діях ознак кримінально караного хуліганства, адже відсутність вказаних ознак при вчиненні хуліганських дій передбачає лише адміністративну відповідальність.
А тому, суд погоджується із викладеним у клопотанні захисника підставами для повернення обвинувального акту прокурору, в тій частині, що суть обвинувачення викладена абстрактно, не конкретно, що позбавляє суд можливості зробити об`єктивні та неупереджені висновки щодо правильного викладення обвинувачення та можливості призначення справи до судового розгляду.

Вказаний обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення по суті, замість нього наводяться різного роду фактичні обставини, виклад яких з усією очевидністю не можна вважати формулюванням обвинувачення.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - це точно встановлення відповідності вчиненого винним суспільно небезпечного діяння складу конкретного злочину, закріпленого у кримінальному законі. Як вбачається з обвинувального акту виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,є невизначеною щодо кваліфікації кримінального правопорушення, юридично не обґрунтованою, суперечливою, абстрактною та не конкретною, що є порушенням положень ст.291 КПК України.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним і абсолютним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів робить ілюзорними засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК УКраїни, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч.4 ст. 296 КК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст.ст. 291, ч.3 п.3 ст. 314, 315, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку із невідповідністю його вимогам ст. 291 КПК України, - задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч.4 ст. 296 КК України, - повернути прокурору Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, в термін, визначений п.2 ч.2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуюча ОСОБА_1