Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/496/21
Провадження № 1-кп/673/84/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000036 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2021 року, згідно якого обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шарки Хмельницької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

05.04.2021 близько 15 год., ОСОБА_4 перебуваючи по вулиці І. Богуна м. Деражня, Хмельницької області, побачив на землі біля паркану навпроти домогосподарства № 9 мобільний телефон марки «OPPO» моделі «А52» (пам`яттю 4/64) в силіконовому чохлі, з сім-карткою мобільного оператору «Київстар», який належить ОСОБА_5 та прийняв рішення таємно його викрасти.

Тоді ж, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи по поблизу домогосподарства № 9 по вул. І. Богуна в м. Деражня, Хмельницької області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю нагляду власника та інших осіб, взяв в праву руку мобільний телефон марки «OPPO» моделі «А52» (пам`яттю 4/64) в силіконовому чохлі вартістю 3 651,

01 грн., в середині якого була сім-картку мобільного оператору «Київстар» вартістю 100 грн., всього на загальну суму 3 751,01 грн., та сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки УАЗ 3741, держаний номерний знак НОМЕР_1 , де відразу ж, з метою унеможливити подальше відшукання власником викраденого телефону, витягнув з телефону сім-карту та помістив телефон та сім-карту під задні сидіння автомобіля.

Надалі, ОСОБА_4 з метою залишення собі викраденого майна, умисно ввів в оману ОСОБА_5 та інших осіб про відсутність у нього телефону, і таким чином таємно його викрав та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 , майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду сторонами була підписана та надана суду Угода про примирення обвинуваченого з потерпілим від 15.04.2021 року (Далі Угода).
У судовому засіданні, в якому проводився розгляд щодо угоди з обов`язковою участю її сторін, потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про затвердження укладеної між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, Угоди та просила суд її затвердити.

Разом з тим, потерпіла підтвердила суду, що вона цілком розуміє наслідки затвердження Угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, пояснивши, що завдана їй злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю і претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої особи вона не має, тому просила призначити узгоджене сторонами покарання.

Так, перевіряючи зазначену Угоду на відповідність вимогам чинного КПК України, суд встановив, що відповідно до неї потерпіла та обвинувачена особа дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення ОСОБА_4 та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, відшкодування обвинуваченою особою нанесеної матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язання обвинуваченої особи вибачитись перед потерпілим за вчинення протиправних дій під час розгляду справи в суді, а також щодо узгодженого покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, із звільненням на підставі ст..ст. 75 та 76 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження Угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання Угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання Угоди, а також інших істотних для відповідного кримінального провадження обставин.

В судовому засіданні обвинувачена особа зазначила, що цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено та повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаялася у вчиненому, відшкодувала завдану шкоду та визнала фактичні обставини справи встановлені слідством.

Разом з тим, обвинувачена особа зазначила, що цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують, а вона право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачена особа розуміє наслідки укладення та затвердження Угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, тому просила Угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор проти затвердження даної угоди не заперечував.

Заслухавши думку прокурора, сторони Угоди, перевіривши умови укладання Угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної особи та потерпілого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до правил ст.ст. 468 та 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, суд погоджується з викладеною в угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченої особи ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, суд визнає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченій особі, суд враховує умови угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан його здоров?я в цілому нормальний, по місцю фактичного проживання характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, депутатом місцевих рад не являється, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої особи судом визнаються повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої особи судом не встановлено.
Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді, а узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, суд дійшов висновку, що умови Угоди відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Водночас, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення Угоди було добровільним, і сторони дійсно примирились, взяті обвинуваченою особою на себе за Угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання, а матеріальна шкода не потребує відшкодування, оскільки все викрадене майно було повернуто потерпілій в ході досудового розслідування.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Угоду про примирення від 15.04.2021 року укладену в даному кримінальному провадженні належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368, 370, 374, 375, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 15.04.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1029,66 грн.
Речовий доказ у справі згідно постанови слідчого від 05.04.2021 року (мобільний телефон марки «OPPO» моделі «А52» (пам`яттю 4/64) в силіконовому чохлі вартістю 3 651, 01грн., в середині якого була сім-картку мобільного оператору «Київстар») повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1