Справа № 459/1428/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/182/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2021 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 24.01.2019р. щодо:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.01.2019р. визнано винуватими та засуджено:

- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю злочинів покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді застави.
Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 08.03.2018р. по 03.05.2018р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили, заставу внесену за ОСОБА_7 постановлено повернути заставодавцю;
- ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладено процесуальні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді застави.
Після набрання вироком законної сили, заставу внесену за обвинуваченого ОСОБА_9 постановлено повернути заставодавцю.
Після набрання вироком законної сили арешт майна, що накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 15.03.2018р. постановлено скасувати.
Вирішено питання про речові докази.
За вироком суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , 08.03.2018р. близько 10:30 год., діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проникли у приміщення квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_13 , при цьому обвинувачений ОСОБА_7 діяв повторно, де викрали мобільний телефон марки «Lenovo А850» чорного кольору вартістю 4000 грн., біжутерні вироби на суму 500 грн. та алкогольні напої: 0,5 літрову пляшку горілки «Absolute blue light» вартістю 300 грн., 0,5 літрову пляшку бальзаму «Ризький» вартістю 310 грн., 0,7 літрову пляшку шампанського «Faustino» вартістю 340 грн., та залишили квартиру, вийшовши на вулицю, де перебуваючи на достатній відстані від місця події, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, були невдовзі затримані працівниками поліції.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 близько 12:00 год. того ж дня, перебуваючи на АДРЕСА_5 , під час його затримання працівниками управління карного розшуку ГУ НП у Львівській області, які виконували свої службові обв`язки, знаючи про те, що вони працівники правоохоронного органу, вчинив їм опір, у ході якого умисно заподіяв останнім тілесні ушкодження, а саме: оперуповноваженому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; старшому оперуповноваженому ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді травми лівої ноги у вигляді забою, розтягу зв`язок лівого гомілково-ступневого суглобу, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, і садно лівої кисті, що відноситься до легкого тілесного ушкодження; начальнику відділу ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді перелому п`ятої п`ясткової кістки правої руки, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці розладу здоров`я.
Не погоджуючись із даним вироком суду, апеляційні скарги подали заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 та в його інтересах захисник ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених, просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 345 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. У решті вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених.

Наголошує, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, те, що він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, проте належних висновків для себе не зробив, і маючи непогашену судимість, повторно вчив два умисних злочини, а саме злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу та не навів у вироку мотивів неврахування рецидиву злочину, як обставини, яка обтяжує покарання, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону. Разом з тим, суд першої інстанції визнав як обставину, що пом`якшує покарання, часткове визнання вини ОСОБА_7 , проте така обставина не передбачена ч. 1 ст. 66 КК України, а мотивів з посиланням на ч.2 ст. 66 КК України при врахуванні такої обставини не навів. Звертає увагу, що ОСОБА_7 не визнав своєї вини у заподіянні тілесних ушкоджень працівникам поліції під час його затримання безпосередньо після вчинення ним крадіжки.

Окрім цього, покликається на те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання не дотримався індивідуалізації та призначив їм за ч. 3 ст. 185 КК України однакове мінімальне покарання, хоча ОСОБА_7 має непогашену судимість, а ОСОБА_9 у порядку ст. 89 КК України раніше не судимий.

Покликається, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню і внаслідок безпідставного звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства не можна вважати обґрунтованим, а вирок у цій частині законним та вмотивованим. Суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 75 КК України не дав належної оцінки усім обставинам, які мають значення для призначення покарання та звільнення від його відбування, а лише формально перерахував наведені у вироку обставини без відповідного аналізу. ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні тяжкого злочину, а саме у таємному викраденні чужого майна з кваліфікуючою ознакою проникнення у приміщення та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати щире каяття ОСОБА_9 обставиною, яка пом`якшує покарання, оскільки обвинувачений не відшкодував у повному обсязі завдані потерпілій збитки у строки, визначені договором про відшкодування збитків. Окрім цього, судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_9 раніше притягувався до відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину.

В апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду у частині призначеного покарання, зменшивши обране йому покарання до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що обране йому покарання є занадто суворим, не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі. Зазначає, що повністю відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_17 шкоду, визнав свою вину, щиро розкаявся. Проте, дані обставини не було враховано судом першої інстанції як пом`якшуючі покарання.

Апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 та доводи на їх обґрунтування є аналогічними апеляційним доводам та мотивам, викладеним в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційних скарг адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які заперечили проти апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації їх дій є вірними та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується належними та допустими доказами, дослідженими судом першої інстанції зокрема: поясненнями потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про обставини подій, а також висновком експерта № 408 від 24.04.2018 р., згідно з яким у ОСОБА_15 була травма лівої ноги у вигляді забою, розтягу зв`язок лівого гомілково-ступневого суглобу. Така травма лівої ноги і садно лівої кисті могли виникнути 08.03.2018 р. від дії тупих предметів. Садно відноситься до легкого тілесного ушкодження, травма ноги до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Висновком експерта № 407 від 20.04.2018 р., відповідно до якого у ОСОБА_14 в період 08-20 березня 2018 р. було діагностовано перелом кісток носа. Виявлено плями на шкірі на лівій кисті, які можуть бути слідами загоєних саден. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 08.03.2018 р. Перелом кісток відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, садна до легкого тілесного ушкодження. Висновком експерта № 409 від 20.04.2018 р., згідно з яким у ОСОБА_16 за період 08.03.2018 р. 16.04.2018 р. було діагностовано перелом п`ятої п`ясткової кістки правої руки. Перелом утворився від дії тупого предмета, міг виникнути 08.03.2018 р. та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Посадовими інструкціями старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУ НП у Львівській області, оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУ НП у Львівській області, начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУ НП у Львівській області від 24.04.2018 р., відповідно до яких особи, які займають дані посади, мають повноваження безпосередньо брати участь в проведенні заходів по розкриттю і попередження корисливо-насильницьких злочинів, крадіжок особистого майна з квартир.

У відповідності до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення . передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України не знайшло свого підтвердження, ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 у поданих апеляційних скаргах оспорювали лише покарання , призначене судом за вчинене. Тому твердження ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанціїпро заперечення вини у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є необґрунтованим, оскільки спростовується матеріалами кримінального провадження, доводами, викладеними у рішенні суду першої інстанції, яке на переконання колегії суддів. є законним та обґрунтованим.

Щодо призначеного ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, які є тяжким та злочином середньої тяжкості, роль та участь кожного з обвинувачених у вчинених ними злочинах.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно врахував дані про особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, раніше притягався до кримінальної відповідальності, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, під час слідства й суду належно виконував процесуальні обов`язки, не перебуває на обліках у лікарів наркологів і психіатрів, відшкодував матеріальну шкоду, та обрав покарання у межах санкції статті, за якою він обвинувачується.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, то слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а тому обране судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Щодо покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 , то слід зазначити, що обираючи вид та міру покарання суд першої інстанції вірно врахував дані про особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, під час слідства й суду належно виконував процесуальні обов`язки, не перебуває на обліках у лікарів наркологів і психіатрів, частково відшкодував матеріальну шкоду. Обставиною, що пом`якшує його покарання суд вірно визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 не встановлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає. Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необґрунтованості призначення покарання та його суворості є безпідставними.

Апелянтами у своїх апеляційних скаргах не наведено переконливих аргументів про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які б надали підстави для скасування вироку.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційні скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах - захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційні скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 24.01.2019р. щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4