Справа № 761/9390/21
Провадження №1-кп/761/2177/2021
В И Р О К
іменем України

15 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 120 211 001 000 003 99 від 01.02.2021 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянки України, з незакінченою загальною освітою, не працюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянки України, без освіти, не працюючої, маючої на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.02.2021 року, у невстановлений час та місці вступили у злочинну змову, домовившись між собою про відкрите викрадення майна громадян. З цією метою вони розробили злочинний план, який полягав у тому, що обвинувачена ОСОБА_3 перебуваючи в центральній частині міста Києва має знайти особу, з якою у подальшому почати розмову, попросивши милостиню та дізнавшись, що у особи є цінні речі відкрито ними заволодіти, а обвинувачена ОСОБА_4 мала спостерігати за навколишньою обстановкою та у разі появи сторонніх осіб, повідомити про це обвинувачену ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.02.2021 року, приблизно о 12 год. 40 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення майна громадян, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , звернули свою увагу на раніше не знайомому їм потерпілу ОСОБА_8 , яка стояла та палила біля входу до другого під`їзду будинку. Вважаючи, що у неї могли бути цінні речі, обвинуваченні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили ними заволодіти. Після чого, діючи відповідно до умов раніше розробленого злочинного плану, 01.02.2021 року, близько 12 год. 45 хв., обвинувачена ОСОБА_4 залишилась стояти на недалекій відставні та спостерігати за навколишньою обстановкою, а уразі появи працівників поліції чи інших осіб, які б могли їх затримати повідомити про це обвинувачену ОСОБА_3 , а остання в свою чергу підійшла до потерпілої ОСОБА_8 та звернулась до неї з проханням надати їй цигарку та попросила милостиню. Потерпіла ОСОБА_8 погодилась і відкривши свою сумку, дістала звідти 20 грн. та передала їх обвинуваченій ОСОБА_3 . В свою чергу обвинувачена ОСОБА_3 , з метою виявлення місця збереження гаманця потерпілої, під вигаданим приводом попросила її дати меншу суму і меншими купюрами. Потерпіла ОСОБА_8 нічого не підозрюючи, дістала з сумки свій гаманець червоного кольору та відкривши його дістала звідти грошові кошти і дала обвинуваченій ОСОБА_3 4 (чотири) грн., при цьому продовжила тримати в руках свої грошові кошти купюрами номіналом 500 грн. та 50 грн. В цей час, обвинувачена ОСОБА_3 різким ривком, вирвала з рук потерпілої ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 550 грн., після чого побігла до обвинуваченої ОСОБА_4 , з якою вони разом швидкою ходою направилися в напрямку вулиці Богдана Хмельницького в м. Києві.

Проходячи по вулиці Лисенка в сторону вулиці Богдана Хмельницького в м. Києві обвинувачена ОСОБА_3 передала своїй спільниці обвинуваченій ОСОБА_4 відкрито накрадені у потерпілої ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 574 грн., які остання поклала їх до своєї кишені.

А всього, обвинуваченні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відкрито викрали грошові кошти, які належать потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 574 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнала у повному обсязі.

Підтвердила час, місце, обставини вчинення злочину, мотив, обсяг та вартість викраденого.

Надала показання, в яких зазначила, що точної дати не пам`ятає в денний час доби вона разом із ОСОБА_4 перебуваючи у центральній частині міста Києва вирішили вчинити злочин. Після чого, звернули свою увагу на раніше не знайомому їм потерпілу та вирішили її пограбувати. Підійшовши до потерпілої з проханням надати їй милостиню, вона вирвала з рук потерпілої грошові кошти та побігла до ОСОБА_4 , з якою вони покинули місце вчинення злочину, а викраденні грошові кошти витратили на власні потреби. Зазначила, що вони відшкодували потерпілій шкоду, та у скоєному щиро розкаювалася.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнала у повному обсязі. Підтвердила час, місце, обставини вчинення злочину, мотив, обсяг викраденого. Надала показання, аналогічні показанням обвинуваченої ОСОБА_3 . У скоєному щиро покаялася.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорювали обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позицій.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу кожного обвинуваченого, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особу, доходить висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб - повністю доведена.

Дії обвинувачених підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.186 КК України.

За вчинення даного злочину обвинувачені підлягають покаранню.

Виходячи із положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання кожної з обвинувачених є активне сприяння в розкритті злочину, щире каяття.
Призначаючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують їх покарання, відшкодування спричиненої шкоди потерпілій, дані про особу обвинувачених, які є не судимими, мають на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей до семи років, крім того ОСОБА_4 є вагітною, не перебувають на спеціальних обліках, відсутність негативних характеристик за місцем проживання.
Враховуючи їх критичне ставлення до вчиненого, оскільки обвинуваченні визнали провину у вчиненні кримінального правопорушення, висловили щирий жаль з приводу скоєного та своєї поведінка,реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою її виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів суд уважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ч.1 ст.79 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та здійсненням контролю за їх поведінкою, якщо вони протягом іспитового строку не вчинить нових злочинів та виконають покладені на них обов`язки.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинувачених обов`язки періодично з`являтись до уповноваженого органу пробації за місцем фактичного проживання, повідомляти їх же про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити кожному з них покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.79 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік кожній, якщо вони протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконають покладені на них обов`язки.

У відповідності до ч.1,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації за місцем

свого фактичного проживання,

- повідомляти їм же про зміну місця проживання та роботи,

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: