ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1021/21 Справа № 335/5504/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,
перекладача ОСОБА_17
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_18 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_19 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року було повернуто прокурору обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що в порушення вимог ст. 384 КПК України прокурор не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 можливості та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних та не додав до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду, письмового роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, що позбавило обвинуваченого можливості прийняти зважене рішення щодо доцільності реалізації такого права.
Тому суд першої інстанції зробив висновок про необхідність повернення обвинувального акта прокуророві відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки прокурором було допущене грубе порушення вимог КПК України, яке перешкоджає призначенню справи до розгляду без порушення права обвинуваченого на захист.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду від 04 лютого 2021 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу, з урахуванням доповнень, обгрунтовує тим, що, відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України, наданих в інформаційному листі №223-1430/0/4-2 від 03.10.2012, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо обвинувальний акт містить положення, що суперечать одне одному, у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно), чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Прокурор зазначив, що під час підготовчого судового засідання колегією суддів було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, що зафіксовано на технічному носіїї запису судового засідання.
Тому прокурор вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт, оскільки вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Захисник ОСОБА_18 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , також подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року та зазначити всі недоліки обвинувального акту.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, що є недопустимим, оскільки вирок стосовно нього не ухвалено, його вину не доведено у встановленому законом порядку.
Захисник наголошує, що таке порушення допущено також і стосовно інших обвинувачених, що є порушенням принципу презумпції невинуватості.
Захисник зазначає, що в обвинувальному акті безпідставно викладено обвинувачення стосовно ОСОБА_20 , який не є обвинуваченим, а саме неодноразово зазначено: ОСОБА_7 , діючи умисно, разом зі своїм рідним братом ОСОБА_20 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження.
Захисник вважає, що вказані недоліки необхідно зазначити в ухвалі суду першої інстанції від 04 лютого 2021 року.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 05 травня 2021 року захисниця ОСОБА_12 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала клопотання про забезпечення медичного обстеження стану здоров`я та про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Клопотання про забезпечення медичного обстеження стану здоров`я захисниця обгрунтовує тим, що на теперішній час ОСОБА_7 має серйозні захворювання.
Захисниця зазначає, що захворювання, яке встановлено лікарями у обвинуваченого, і має хронічний характер та має схильність до прогресування, а тому захисниця просить зобов`язати начальника ДУ Запорізький слідчий ізолятор організувати та забезпечити медичне обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 .
Клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт захисниця обгрунтовує тим, що обвинувачений перебуває під вартою тривалий час, кваліфікація дій обвинуваченого не тягне за собою автоматичне визнання його вини, а тому лише розмір санкції не може бути єдиною підставою для тримання обвинуваченого під вартою.
Захисниця наголошує, що жодного доказу, який би свідчив про існування ризиків, прокурором не зазначено, крім того, ОСОБА_7 має цивільну дружину, батьків, сестру, племінника, тобто міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має стабільний заробіток, оскільки працював неофіційно у свого батька, крім того він має серйозні захворювання та потребує лікування, яе не може бути забезпечене в умовах СІЗО.
Тому захисниця просить змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням відповідних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_18 не підлягають задоволенню, а також клопотання захисниці ОСОБА_12 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про забезпечення медичного обстеження стану здоров`я та про зміну обвинуваченому запобіжного заходу не підлягають задоволенню з таких підстав.
Колегія суддів зазначає, що згідно статті 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.
Стаття 348 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку, що карається позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
Відповідно до постанови Верховного суду України від 25 червня 2015 року у справі № 5-111кс15 судова палата у кримінальних справах Верховного суду України ухвалила висновок із приводу застосування ст. 384 КПК України, який зводиться до такого: право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист; порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року; суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних; право обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі на розгляд справи судом присяжних повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки; невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України в силу вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Колегія суддів зазначає, що до обвинувального акту не долучено письмового роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, що позбавило обвинуваченого можливості прийняти зважене рішення щодо доцільності реалізації такого права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору, оскільки невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України може істотно вплинути на права обвинуваченого ОСОБА_7 щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого.
Щодо апеляційної скарги захисника, колегія суддів зазначає, що згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вказаний обвинувальний акт підлягав поверненню саме з підстав невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України, що є порушенням права обвинуваченого на захист, тому суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт з урахуванням викладених вимог закону, що жодним чином не свідчить про незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_18 .
Щодо клопотання захисниці про забезпечення медичного обстеження стану здоров`я, колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 проходив медичне обстеження у лютому та березні 2021 року, що підтверджується відповідними документами, долученими захисницею ОСОБА_12 до клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.
Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що в умовах тримання в СІЗО обвинувачений ОСОБА_7 не позбавлений можливості отримувати належне обстеження та лікування його хвороб.
Щодо клопотання захисниці ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, що віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених організованою групою, а тому колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , та належний розгляд провадження, оскільки він може вдатись до спроб переховуватися від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у нього стабільного джерела, що свідчить про значну вірогідність ризику продовження злочинної діяльності з метою власного збагачення, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисниці ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону та підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_18 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000045 від 07.01.2018 року залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000045 від 07.01.2018 року залишити без змін.
Клопотання захисниці ОСОБА_12 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про забезпечення медичного обстеження стану здоров`я та про зміну обвинуваченому запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4