Справа № 635/5811/20
Провадження № 1-в/635/51/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, одружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 01 листопада 1993 року за ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 07 квітня 1998 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 22 дні; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 09 жовтня 2003 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22 березня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 14 днів; вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку покарання 07 лютого 2019 року; кінець строку покарання 28 жовтня 2022 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року та вироку Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання сповіщався своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 311 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_3 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року, призначено остаточно ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в покарання період його попереднього ув`язнення з 11 лютого 2013 року по 16 серпня 2013 року включно та з 25 липня 2016 року по 21 вересня 2016 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року набрав законної сили 07 лютого 2019 року.
Вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року затверджено угоду від 12 грудня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000017 про визнання винуватості укладену між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_3 , останнього визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 311 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням призначено ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; у відповідності до ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного його покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Відповідно до норм Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною 2 статті 309 КК України, в редакції чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою вказаної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року за сукупністю злочинів, в тому числі за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у виді 5 років обмеження волі.
Також, враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року за сукупністю злочинів, в тому числі ч. 2 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Враховуючи, що з 01 липня 2020 року ч. 2 ст. 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за вчинення повторно дій, передбачених ч. 1 цієї статті та вчинення вказаних дій особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, та в діях ОСОБА_3 відсутні інші кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01 липня 2020 року) за які він засуджений 05 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України і які входять до сукупності злочинів, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч. 1 ст.72 та ч. 3 ст.74 КК України, у виді обмеження волі на строк 4 роки.
При цьому, враховуючи, що остаточне покарання, за яким засуджений відбуває покарання, призначено вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року до сукупності якого входять і інші кримінальні правопорушення, остаточне покарання слід визначити з урахуванням положень ст. 70 та ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 72, 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року: за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України (раніше призначене) у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 311 КК України (раніше призначене) у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням призначено ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 4 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 311 КК України (раніше призначене) у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України (раніше призначене) у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_3 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_3 вважати призначеним у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2018 року до якого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1