Дата документу 21.07.2021 Справа № 937/2305/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/2305/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/554/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявниці ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою із доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 26.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 24.06.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 березня 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 26.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 24.06.2021 року.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_6 посилалась на те, що слідчим ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000115 від 24.06.2021 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання. 8 лютого 2021 року, після неодноразових звернень на ім`я директора ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 заявник отримала конверт з інформацією про закриття кримінального провадження №0000115 від 24.06.2021 року. Вважає, що вказана постанова є незаконною, слідчим не проведено жодної слідчої дії для належного розслідування вказаного кримінального провадження. Так, слідчим ОСОБА_9 12 липня 2019 року було спровоковано конфлікт, у результаті чого заявник була побита. У зв`язку із порушенням слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 вимог КПК при проведенні слідчих дій та надання останньою неправдивих свідчень по кримінальному провадженню №0003119 від 07.07.2016 року за ст. 172 КК України, заявник вважає, що в діях слідчої ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Враховуючи, що слідчий ОСОБА_10 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0000115 від 24.06.2021 року за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України не провів повного і всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не допитав жодного свідка, не витребував для дослідження кримінальне провадження №0003119 від 07.07.2016 року, що є суттєвим порушенням вимог закону, заявник вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що слідчим ОСОБА_10 повністю дотримані вимоги КПК України, постанова слідчого прийнята з дотриманням вимог ст.ст. 2, 9, 94, 110, 284 КПК України, в ній наведені, окрім іншого, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити скаргу на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 26.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 24.06.2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, призначивши новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції було порушено її конституційне право на судовий захист.

Зазначає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи в результаті чого порушені норми процесуального права.

Вказує, що за період досудового розслідування кримінального провадження №0000115 від 24.06.2020 року вона навіть не була опитана слідчим, незважаючи на те, що слідчий ОСОБА_11 добре знає як її електронну адресу так і її мобільний номер телефону. Її неодноразові намагання зв`язатись із слідчим за мобільним або службовим номером телефону не дали жодного результату.

Звертає увагу на те, що жодне з її клопотань не було розглянуто своєчасно, слідчі просто їх ігнорували, щоб якнайшвидше закрити кримінальне провадження.

Зазначає, що ОСОБА_9 , при допиті її як свідка в кримінальному провадженні №0002008 від 24.08.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України надала неправдиві свідчення відносно факту, що не являлась слідчим при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №003119 від 07.07.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України.

Вказує, що 12 липня 2019 року слідчим ОСОБА_9 було спровоковано самосуд над нею разом з представниками СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Зазначає, що слідча ОСОБА_9 в незаконний спосіб в 2017 році закрила кримінальне провадження №003119 від 07.07.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України, а після поновлення досудового розслідування до 01.04.2020 року, як повідомила процесуальний прокурор ОСОБА_12 залишилась слідчим по кримінальному провадженню №003119.

Крім того, звертає увагу на те, що 21 березня 2021 року нею до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було подано додаткові пояснення по справі, де вона вказувала, що слідчим ОСОБА_10 в постанові про закриття кримінального провадження №0000115 від 24.06.2020 року скопійовано абзац з постанов про закриття кримінального провадження №0002008 від 24.08.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України від 26 грудня 2019 року та 30 червня 2020 року, які судом першої інстанції були скасовані, а факти подій 12 липня 2019 року, що викладені ОСОБА_10 в постанові про закриття кримінального провадження від 26 жовтня 2020 року до даного кримінального провадження не мають ніякого відношення.

Вказує, що нею також було додано клопотання про доручення доказів, де було долучено відповідь слідчого управління Головного управління національної поліції в Запорізькій області №Н-624/1/6/03-2019 від 28.08.2019 року, витяг з ЄРДР від 28.08.2019 року по кримінальному провадженню №003119 від 07.07.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України, витяг з ЄРДР від 10.02.2020 року по кримінальному провадженню №003119 від 07.07.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України, з яких чітко вбачалось, що слідча ОСОБА_9 при допиті її як свідка в кримінальному провадженні №0002008 від 24.08.2019 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України дійсно надала слідчому неправдиві свідчення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК України.

Крім того зазначає, що нею до суду першої інстанції було додано заяву про витребування доказів, де вона просила витребувати від слідчих органів СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області матеріали кримінального провадження №003119 від 07.07.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України для з`ясування справи по суті.

Звертає увагу на те, що жоден із зазначених документів не був розглянутий слідчим суддею в судовому засіданні 26 квітня 2021 року, що є порушенням процесуального законодавства, що привело до винесення неправдивого та невмотивованого рішення.

16 червня 2021 року на адресу Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_6 надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, скасувати постанову від 26 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 24.06.2020 року та зобов`язати ТУ ДБР у м. Мелітополі поновити досудове розслідування, окремою постановою відреагувати на порушення законодавства, а саме щодо складу злочину, передбаченого ст.ст. 367 та 384 КК України слідчим ОСОБА_10 та прокурорами Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ухвалити постанову про стягнення в дохід державного бюджету зі слідчого ОСОБА_7 та прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 штраф за зловживання процесуальними правами під час проведення досудового розслідування та розгляду справи.

В обґрунтування своєї уточненої апеляційної скарги вказує, що в ухвалі суду першої інстанції, суддя доходить до висновку, що слідчий Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 повідомляючи їй, що не є слідчим у кримінальному провадженні №0003119 від 07.07.2016 року, взагалі не мала статусу свідка, жодних показань в якості свідка уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку не надавала, що свідчить про відсутність в її діях складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, проте, зауважує, що суд першої інстанції взагалі не розібрався про що йде мова в кримінальному провадженні №0000115 від 24.06.2020 року, закриття якого вона оскаржує.

Зазначає, що нею були подані докази, а саме відповідь слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №Н-624/1/6/03-2019 від 28.08.2019 року, витяг з ЖРДР від 28.08.2019 року по кримінальному провадженню №003119 від 07.07.2016 року, витяг з ЄРДР від 10.02.2020 року по кримінальному провадженню №003119 від 07.07.2016 року, відповідь Запорізької місцевої прокуратури №2 від 02.03.2020 року №52-28-20, проте жоден із зазначених доказів суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги, а при дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000115 від 24.06.2020 року з`ясувалось, що слідчий ці докази, які були долучені до заяви про вчинення злочину викинув з матеріалів кримінального провадження, закриття якого вона оскаржує.

Вказує, що в постанові про закриття кримінального провадження від 26 жовтня 2020 року викладені факти та свідчення свідків, які не мають відношення до розслідування кримінального провадження №0000115 від 24.06.2020 року, тому такі дії слідчого ОСОБА_7 слід кваліфікувати як упереджене розслідування з обманливими висновками.

Крім того зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не було забезпечено повне і всебічне проведення досудового розслідування, не здійснені всі процесуальні дії, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження та передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, з недотриманням вимог ст. 110 КПК України.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 в своїх показаннях вказала на неправдиві факти відносно того, що вказане кримінальне провадження від 07.07.2016 року №003119 перебувало в провадженні слідчого Вознесенівського ВП ОСОБА_17 , а тому саме з цих причин вона в клопотанні просила допитати ОСОБА_17 відносно неправдивих фактів, на які вказує ОСОБА_9 .

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що повний текст оскаржуваної ухвали не отримала до теперішнього часу.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалах провадження відомості про отримання ОСОБА_6 оскаржуваної ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали підлягає поновленню.

У судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_6 підтримала подану нею апеляційну скаргу з доповненнями, зазначила, що подавала витяги, докази, відповіді, але в матеріалах справи вони відсутні. Вказала, що слідчому ДБР достатньо було лише проаналізувати такі докази, але він їх не дослідив.

Повідомлені належним чином прокурор та представник ТУ ДБР у м. Мелітополі до судового засідання апеляційного суду не з`явилися, із заявами про відкладення розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не зверталися, у зв`язку із чим їх неявка до судового засідання не перешкоджає апеляційному розгляду провадження.

Заслухавши доповідь судді, заявницю ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, що встановлені матеріалами справи, у постанові повинна бути надана оцінка усім доказам, що зібрані слідчим, а при наявності суперечних доказів слідчий має зазначити чому надав перевагу одним та відкинув інші.

В свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність постанови про закриття кримінальної справи.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи відповідають висновки слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення усім обставинам справи.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції, розглянувши матеріали провадження за скаргою, не дав належної та обґрунтованої відповіді на доводи поданої скарги, чим в повній мірі не забезпечив право учасників судового процесу на об`єктивний та неупереджений розгляд провадження.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000115, 24 червня 2020 року були внесені відомості до ЄРДР на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Із поданого ОСОБА_6 клопотання про залучення її в якості потерпілого випливає, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку із тим, що ОСОБА_9 надала неправдиві свідчення слідству по кримінальному провадженні №0002008 від 24 серпня 2019 року, а тому вона змушена їздити з м. Києва на судові засідання до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для вирішення питання виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2019 року по цивільній справі №335/6370/15-ц за її позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Козацькі землі ЛТД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, поновлення та звільнення з роботи, стягнення належних сум при звільненні, відшкодування моральної шкоди та подальших слідчих дій по кримінальному провадженні №0002008 від 24 серпня 2019 року (а.с. 25 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Постановою слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 було відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2020 року за №0000115 за ч. 1 ст. 384 КК України (а.с. 26-27 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Як випливає із протоколу огляду документів, 22 жовтня 2020 року оглядом було встановлено, що в матеріалах кримінального провадження №0002008 від 24 серпня 2019 року наявні протоколи допитів свідків, що мають значення у даному кримінальному провадженні, зокрема протоколів допитів свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (а.с. 31-33 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Так, із протоколу допиту свідка ОСОБА_18 вбачається, що він є дільничним офіцером поліції Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області. 12 липня 2019 року приблизно о 11 год. він виходив із приміщення Вознесенівського ВП на перший поверх до коридору біля чергової частини та побачив, що невідома на той час ОСОБА_6 розмовляла зі слідчим ОСОБА_21 та мала агресивний настрій. Вона кричала, вимагала невідомі документи, розписки та зустрічі з начальником слідства ОСОБА_22 , на що ОСОБА_9 відповіла, що начальник слідства прямує з прокуратури і треба почекати певний час. Також ОСОБА_9 пояснювала ОСОБА_6 , що вона не є слідчим у справі щодо якої витребувала документи ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_6 , що їй треба повертатися на своє робоче місце для виконання своїх службових обов`язків, на що ОСОБА_6 стала між входом до Вознесенівського ВП та слідчим ОСОБА_9 та не давала пройти останній на своє робоче місце. Надалі він звернувся до ОСОБА_6 надав їй своє службове посвідчення для підтвердження того, що він працівник поліції та сказав, що така поведінка не може мати місце в даному діалозі, на що ОСОБА_6 відповіла в грубій формі, що у нього немає своєї роботи і це не його справа. Тим часом, на спроби інших співробітників увійти до приміщення у ВП реагувала агресивно та застосовувала фізичну силу до працівників поліції, чим призвела до пошкодження дверей. Крім того, в ході нападу на співробітників поліції Вознесенівського ВП ОСОБА_6 розбила своє майно, яке тримала в руках, після чого утворилось безліч скла у холі ВП. В подальшому на неодноразові зауваження інших співробітників та охорони адміністративної будівлі ОСОБА_6 не реагувала, була попереджена у разі неприпинення протиправних дій про притягнення до адміністративної відповідальності згідно чинного законодавства України, але реакції від останньої не було. Також ОСОБА_6 було запропоновано разом із співробітниками поліції увійти до приміщення ВП для складання адміністративного матеріалу, після чого також з боку останньої була проявлена злісна непокора поліцейському, образа честі та гідності працівника Національної поліції України, застосування фізичної сили, після чого було прийнято рішення до застосування фізичної сили, згідно до п. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: спеціальне прийомами боротьби для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, спеціального засобу, а саме: кайданків відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» відносно ОСОБА_6 , яка була проведена до службового кабінету №11 Вознесенівського ВП за для притягнення останньої до відповідальності згідно чинного законодавства (а.с. 34-37 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що він є оперуповноваженим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області. 12 липня 2019 року приблизно об 11 год. він перебував на вулиці біля адміністративної будівлі Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області та приблизно о 11 год. 20 хв. він спрямував у будівлю Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області до свого робочого місця. Зайшовши на перший поверх будівлі, до коридору де знаходиться чергова частина він побачив як у коридорі знаходились старший слідчий ОСОБА_9 , дільничний інспектор ОСОБА_18 і раніше невідома йому ОСОБА_6 , між якими відбувався словесний конфлікт. Як першочергово йому стало відомо, ОСОБА_6 перешкоджала ОСОБА_9 пройти на своє робоче місце, а саме, перегороджувала шлях до входу. Далі він підійшов до ОСОБА_6 та почав з нею розмовляти відносно її питань та цілі перебування у приміщенні Вознесенівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області, в цей час ОСОБА_6 почала вимагати від старшого слідчого ОСОБА_9 , що остання надала відповідь на її питання про хід кримінального провадження, старшим слідчим у якому є слідчий ОСОБА_17 та у якому ОСОБА_6 є потерпілою. Після чого старший слідчий ОСОБА_9 сказала ОСОБА_6 , щоб вона надала письмовий запит в порядку встановленому ЗУ «Про звернення громадян», на що ОСОБА_6 дістала письмовий запит та почала вимагати негайної відповіді в усній формі, пояснивши, що офіційної відповіді вона не потребує. Після відмови у наданні інформації щодо ходу кримінального провадження у ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_9 продовжився словесний конфлікт. Він підійшов до ОСОБА_6 пояснивши, що він співробітник поліції та намагався пояснити, що треба подати запит в письмовій формі. В ході розмови ОСОБА_6 продовжувала кричати та витребувати відповіді на свої питання та відмовлялась його слухати та інших співробітників поліції. Надалі він самостійно намагався провести старшого слідчого ОСОБА_9 до її робочого місця, але ОСОБА_6 перегородила їх прохід. Далі разом із іншими співробітниками поліції він намагався утворити «коридор» для проходу старшого слідчого ОСОБА_9 , при цьому його штовхали. В ході своїй дій ОСОБА_6 намагаючись виштовхнути співробітників поліції впала на підлогу. Після спроби пояснити ОСОБА_6 , що у разі неприпинення її дій до неї будуть застосовано спеціальні засоби у вигляді кайданок згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліції». В подальшому ОСОБА_6 не припинила свої дії, та продовжувала проходу слідчого ОСОБА_9 . В подальшому при наступній спробі провести ОСОБА_9 на своє робоче місце, ОСОБА_6 продовжувала фізично перешкоджати проходу, в ході чого вона спричинила собі тілесні ушкодження, після чого до неї було застосовано спеціальні засоби, а саме кайданки. Після чого ОСОБА_6 було супроводжено до службового кабінету №11 для подальшого складання адміністративних протоколів, а саме протоколу про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП (а.с. 38-42 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_20 , вбачається, що він є заступником начальника Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області. 12 липня 2019 року приблизно об 11 год. 12 хв. він повернувся з оперативної наради до розташування адміністративної будівлі Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, зайшовши на перший поверх будівлі, до коридору де знаходиться чергова частина, побачив, що у коридорі знаходилась слідчий ОСОБА_9 , дільничний інспектор ОСОБА_18 , декілька працівників Вознесенівського ВП і відома йому ОСОБА_6 , між якими відбувався словесний конфлікт. Як першочергово йому стало відомо, ОСОБА_6 перешкоджала ОСОБА_9 пройти на своє робоче місце, вела себе дуже зухвало, нервувала та голосно кричала, вимагала від слідчого ОСОБА_9 , щоб остання дала відповіді на її питання про хід кримінального провадження, старшим слідчим у якому є слідчий ОСОБА_17 та у якому ОСОБА_6 є потерпілою. ОСОБА_9 почала крокувати до дверей, що ведуть до основного приміщення ВП, але ОСОБА_6 перегородила прохід. Далі разом з іншими співробітниками поліції він намагався утворити «коридор» для проходу слідчого ОСОБА_9 , але ОСОБА_6 почала фізично перегороджувати руху ОСОБА_9 , при цьому штовхала його та інших співробітників поліції. В ході своїх дій, ОСОБА_6 намагаючись виштовхнути співробітників поліції впала на підлогу. Після спроби пояснити ОСОБА_6 , що у разі неприпинення її дій, а саме спричинення собі тілесних ушкоджень, до неї будуть застосовано спеціальні засоби у вигляді кайданок згідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію». В подальшому ОСОБА_6 не припинила свої дії та продовжувала проходу слідчого ОСОБА_9 . При наступній спробі провести ОСОБА_9 на своє робоче місце ОСОБА_6 продовжувала фізично перешкоджати проходу, в ході чого вона спричинила собі тілесні ушкодження, після чого до неї було застосовано спеціальні засоби, а саме, кайданки. Після чого ОСОБА_6 було супроводжено до службового кабінету №11 для подальшого складання адміністративних протоколів, а саме протоколу про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП (а.с. 43-46 матеріалів кримінального провадження №0000115).

В обґрунтування своєї постанови про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_10 посилається виключно на вказані пояснення свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

При цьому, вищевказані пояснення свідків, слідчим не були проаналізовані як і інші матеріали кримінального провадження №0002008.

Так, ч. 1 ст. 384 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

При цьому, слід зазначити, що неправдиві показання свідка полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для вирішення кримінальної чи цивільної справи.

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, остання посилається на те, що слідчий ОСОБА_9 повідомила їй 12 липня 2019 року, що кримінальне провадження №00003119 перебуває у провадженні слідчого Вознесенівського ВП ОСОБА_23 , що на її думку є неправдою, оскільки ОСОБА_9 як слідчий закрила вищевказане кримінальне провадження (а.с. 3-4 матеріалів кримінального провадження №0000115).

Закриваючи кримінальне провадження слідчий ОСОБА_10 під час досудового розслідування не дослідив всі обставини кримінального провадження та не надав їм належну правову оцінку.

Так, як випливає із постанови про закриття кримінального провадження №60002008 від 26 грудня 2019 року, слідчий ОСОБА_9 була допитана в якості свідка, яка пояснила, що 12 липня 2019 року близько 11 год., перебуваючи на своєму робочому місці, їй подзвонила чергова по посту охорони адміністративної будівлі Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області та повідомила, що на неї чекає ОСОБА_6 , яка хоче з нею зустрітись та дізнатись інформацію щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження №0003119. Вийшовши на пост, вона зустрілась з ОСОБА_6 та повідомила останній, що наразі вказане кримінальне провадження перебуває у провадженні слідчого Вознесенівського ВП ОСОБА_24 , однак ОСОБА_6 їй не повірила та почала вимагати від неї довідку. Вона ввічливо запропонувала ОСОБА_6 написати заяву та подати до канцелярії Вознесенівського ВП, яку вона у встановленому законом порядку строк розгляне та надасть відповідь, однак ОСОБА_6 не хотіла її слухати та вимагала щоб вона негайно надала ОСОБА_6 вказані матеріали кримінального провадження, проте вона ще раз ввічливо повідомила ОСОБА_6 , що вказане кримінальне провадження знаходиться у слідчого ОСОБА_23 , який на даний час знаходиться у щорічній відпустці та попросила дочекатися доки ОСОБА_23 вийде з відпустки і надасть їй всю необхідну інформацію.

Згідно подальших пояснень ОСОБА_9 відбувались події, які пояснили в своїх поясненнях свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с. 56-64).

Тобто слідчий ОСОБА_10 , оглядаючи копії з матеріалів кримінального провадження №0002008, взяв до уваги тільки пояснення свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , проте, поясненням ОСОБА_9 як свідка у вказаному кримінальному провадженні взагалі не було надано правової оцінки.

При цьому, слід зазначити, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000115 слідчим не було допитано свідка ОСОБА_9 , свідчення якої ОСОБА_6 вважає неправдивими, що свідчить про те, що органом досудового розслідування не перевірено доводи заяви про кримінальне правопорушення.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що слідчий ОСОБА_9 не мала статусу свідка у кримінальному провадженні спростовуються вищевказаною постановою про закриття кримінального провадження №60002008 від 26 грудня 2019 року, де остання як вказано в постанові була допитана саме в якості свідка (а.с. 56-64).

Тобто аналізуючи вказані матеріали кримінального провадження, слід зазначити, що у кримінальному провадженні №60002008, слідчий ОСОБА_9 під час її допиту в якості свідка пояснила, що 12 липня 2019 року вона вже не була слідчим у кримінальному провадженні №0003119 за ч. 1 ст. 172 КК України, при цьому як витяг з ЄРДР свідчить про інше.

У зв`язку із чим, ані слідчим, ані судом першої інстанції не було в достатній мірі та в повному обсязі проаналізовано та досліджено постанову про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2019 року та інші докази, які містяться в матеріалах скарги.

Крім того, як вбачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя на надав належної відповіді на доводи скарги ОСОБА_6 , а тому судове рішення не може бути визнане таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Згідно ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому колегія суддів вважає, що проведене досудове розслідування не відповідає вимогам ст.ст. 9 ч. 2, 91, 92, 93 КПК України щодо повного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та обов`язків щодо доказування, збирання й оцінки доказів.

Так, слідчий, встановивши із пояснень свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , що ОСОБА_9 була надана відповідна інформація ОСОБА_6 щодо досудового розслідування кримінального провадження за заявою останньої, не допитав ОСОБА_9 , а тим більше не проаналізував її пояснення, надані нею у кримінальному провадженні №60002008 в якості свідка, взявши до уваги під час огляду такого провадження тільки пояснення вищевказаних свідків, що свідчить про неповноту досудового розслідування та передчасне прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як можливо зрозуміти із заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення (а.с. 3-4 матеріалів кримінального провадження №0000115), остання просила притягнути до кримінальної відповідальності слідчого ОСОБА_9 за ст. 384 КК України саме за те, що слідчий ОСОБА_9 під час її допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №60002008 за ч. 1 ст. 365 КК України, дала слідчому ДБР показання, за змістом яких вказала, що станом на час подій, які були предметом розгляду у кримінальному провадженні №60002008 вона не здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003119 за ч. 1 ст. 172 КК України, які заявниця вважає неправдивими.

Отже в даному кримінальному провадженні - №0000115 органу досудового розслідування належить з`ясувати та дати оцінку тому, чи можуть вказані показання слідчого ОСОБА_9 (з приводу розслідування нею кримінального провадження за ч. 1 ст. 172 КК України) під час її допиту в якості свідка у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 365 КК України бути предметом злочину, передбаченого ст. 384 КК України.

За таких обставин постанова ухвала слідчого судді від 26 квітня 2021 року та постанова слідчого від 26 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 22.06.2020 року підлягають скасуванню.

Решта доводів та вимог апеляційної оцінці не підлягає, оскільки виходить за межі розгляду у даному провадженні з перегляду ухвали слідчого судді від 26 квітня 2021 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 26.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 22.06.2020 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити, постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 від 26.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000115 від 22.06.2020 року, скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4