КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційними скаргами прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2021 року, відносно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, є громадянином України, має середню освіту, неодружений, працює менеджером з роздрібної торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21-00 години по 07-00 годину наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.09.2021 року включно.
Одночасно вказаною ухвалою на підозрюваного покладено наступні обов`язки:
- повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується долученими до клопотання матеріалами

В той же час, слідчий суддя вважав недоведеним існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки слідчим у клопотанні дані ризики лише формально зазначені та жодним чином не обґрунтовані фактичними даними.
Крім того, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, оскільки у клопотанні слідчий лише формально зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення за даним клопотанням, відповідно до статті 178 КПК України, слідчим суддею також враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює та раніше не судимий.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Сторона обвинувачення у апеляційній скарзі, з доповненнями, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Прокурор вказує, що у судовому засіданні стороною обвинувачення були доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та обґрунтовано, що саме застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Також слідчим суддею не у повній мірі враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим.

Сторона захисту у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повністю.
Апелянт вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є необґрунтованим, а правова кваліфікація вчиненого правопорушення є неправильною, оскільки відсутній мотив, передбачений ст. 296 КК України, а також у діях ОСОБА_7 відсутні кваліфікуючі ознаки ч. 4 ст. 296 КК України.

Захисник вважає, що у ході судового розгляду клопотання аргументовано була доведена відсутність правових підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , оскільки стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування запобіжного заходу. Більше того, до потерпілого ОСОБА_10 у іншому кримінальному провадженні слідчим суддею було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому впливати на нього підозрюваний не має змоги.

Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_7 є потерпілим у іншому кримінальному провадженні та має тілесні пошкодження, які потребують лікування. Крім того, підозрюваний проживає разом з батьком-інвалідом, який потребує постійного догляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проти апеляційної скарги захисника заперечувала, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у застосуванні запобіжного заходу повністю та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 05.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
07 липня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
08 липня 2021 року слідчий СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.
08 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21-00 години по 07-00 годину наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.09.2021 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись під час судового розгляду клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
За висновками слідчого судді, у даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт на певний період доби зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи захисника, що правова кваліфікація вчиненого правопорушення є неправильною, не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді як незаконної, оскільки кваліфікація вчиненого діяння, визначена органом досудового розслідування, є лише попередньою та може змінюватись у ході проведення слідчих (розшукових) дій, зібрання доказової бази у провадженні.

За таких обставин, з урахуванням змісту повідомленої ОСОБА_7 підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді, апеляційні скарги прокурора та захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арештуу певний період доби без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, саме такий запобіжний захід у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони не спростовують можливості запобігання їм шляхом застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та захисник просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , встановлених на даний час фактичних обставин вчинення правопорушення, характеризуючих даних про особу підозрюваного, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби відносно ОСОБА_7 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181-183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21-00 години по 07-00 годину наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено відповідні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 05.09.2021 року включно, залишити без змін, а апеляційні скаргипрокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4538/2021
Єдиний унікальний номер справи 363/2683/2021
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1