провадження №11-кп/991/59/21
суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 серпня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р., -

в с т а н о в и л а:
Вироком Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р. ОСОБА_8 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р. кримінальне провадження № 0000011 в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, закрито у зв`язку з декриміналізацією діяння згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 7-р/2020 від 11.06.2020 р.

Не погодившись з мотивувальною частиною виправдувального вироку в частині посилання на закриття ухвалою суду від 26.05.2021 р. кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, а також безпосередньо із вказаною ухвалою суду, захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 подано апеляційні скарги.

На виконання ухвали про залишення апеляційних скарг без руху, після усунення недоліків, захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 подано нові апеляційні скарги, в яких ставиться питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 26.05.2021 р. (т. 21 а.с. 30-34, 64-67).

Ухвалами від 20.07.2021 р. та від 23.07.2021 р. клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали призначено до судового розгляду (т. 21 а.с. 46, 70).

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали заявлені клопотання та просили поновити пропущений строк з підстав, викладених у клопотаннях. Додатково зазначили, що під час підготовки апеляційної скарги вони орієнтувались на строки апеляційного оскарження вироку суду, оскільки ухвала від 26.05.2021 р. та вирок від цієї ж дати мають нерозривну сутнісну єдність, одночасно постановлені судом в нарадчій кімнаті після судових дебатів, а також з огляду на позиції суду першої інстанції щодо неможливості окремого оскарження ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження в частині інкримінованих особі правопорушень.
Обвинувачена ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотань, в судове засідання не з`явилися. Втім, в судовому засіданні 17.08.2021 року захисник ОСОБА_6 надав суду письмові клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 про проведення судового засідання з цього питання за їх відсутності та про підтримання клопотань захисників про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.
Захисник ОСОБА_10 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотань сторони захисту про поновлення строку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду не звертався.
Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. На електронну адресу суду двічі надходили клопотання прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відкладення розгляду у зв`язку з перебуванням у відпустці, через зайнятість в іншому судовому засіданні, тощо.
Враховуючи позицію учасників, а також положення ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка вищевказаних осіб не перешкоджає судовому розгляду, а тому клопотання захисників про поновлення строку розглянуто за відсутності прокурора та адвоката ОСОБА_10 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, обговоривши зміст клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу на вирок та ухвалу суду від 26.05.2021 р. - 23.06.2021 року, а адвокат ОСОБА_7 29.06.2021 року (т. 20 а.с. 204, 214).

Перевіривши апеляційні скарги захисників на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя - доповідач встановив неможливість призначення їх до апеляційного розгляду з огляду на те, що апеляційні скарги подані на два окремі судові рішення вирок Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р., та ухвалу цього ж суду від 26.05.2021 р. про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. При цьому, апелянтами одночасно ставилось питання про зміну мотивувальної частини вироку та скасування ухвали про закриття провадження в частині обвинувачення, тобто вимоги апеляційної скарги не узгоджувались між собою, оскільки стосувались двох різних судових рішень, водночас, питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду не порушувалось.

З наведених підстав, ухвалами судді - доповідача від 01.07.2021 р. та від 20.07.2021 р. апеляційні скарги захисників залишено без руху, з наданням строку для усунення зазначених в ухвалах недоліків (т. 20 а.с. 232, 234).

14 липня 2021 року захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та 20 липня 2021 року - захисник ОСОБА_7 після усунення недоліків, зазначених у вищевказаних ухвалах судді - доповідача, подали нові апеляційні скарги на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р., оформлені згідно з вимогами ст. 396 КПК України, разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Обґрунтовуючи клопотання, захисники зазначили, що складовою частиною вироку від 26.05.2021 р. є ухвала про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. Зазначену ухвалу постановлено одночасно з вироком та проголошено безпосередньо перед проголошенням вироку, що свідчить про нерозривну сутнісну єдність прийнятих рішень. З огляду на це, на думку захисників, апеляційне оскарження ухвали було обумовлене строками оскарження вироку.
Також, захисники стверджують, що встановленому апеляційним судом порушенню строку на оскарження ухвали від 26.05.2021 р. сприяла правова позиція суду першої інстанції про те, що кримінальним процесуальним законом не передбачене окреме оскарження ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження в частині інкримінованих особі кримінальних правопорушень. З огляду на викладене, захисники вважають, що пропустили строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому просили його поновити.
Частиною 2 ст. 24 КПК України передбачено, що кожній особі гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується її прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дотримання такого порядку включає в себе оскарження відповідних судових рішень у межах установлених законом процесуальних строків.

Частиною 1 ст. 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Згідно з вимогами ч. 10 ст. 280 КПК України, ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Статтею 395 КПК України визначено строки апеляційного оскарження, - зокрема, на інші ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом, якщо його пропущено з поважних причин.
Поняття поважності причин пропуску процесуального строку є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому, виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом чи встановлений відповідно до нього судом строк.
Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Зокрема, у рішенні у справі «Белле проти Франції» ЄСПЛ вказав, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справі «Мушта проти України»).
Враховуючи, що в оскаржуваній ухвалі від 26.05.2021 р. судом першої інстанції дійсно зазначено, що вказана ухвала окремо не оскаржується, а заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду, з чого і виходили захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Відповідно, свої апеляційні скарги вони подали в межах строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції, проте поза межами встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Однак, колегія суддів вважає, що зазначене є поважною причиною пропуску строку на оскарження ухвали від 26.05.2021 р., а отже, з урахуванням обставин даної справи, ненадання захисникам можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження вказаної ухвали було б проявом зайвого формалізму, про який зазначає Європейський суд з прав людини.
Отже, строк на апеляційне оскарження ухвали від 26.05.2021 р. слід поновити.
Враховуючи, що апеляційні скарги подані з додержанням вимог ст. 396 КПК України і підстав для їх повернення чи відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено, апеляційне провадження підлягає відкриттю, з проведенням відповідних підготовчих дій в порядку ст. 401 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 369-372, 398, 399, 401 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р. задовольнити, та поновити їм строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.
Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 захисників ОСОБА_8 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 26.05.2021 р.
Надіслати учасникам копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копіями апеляційної скарги, інформацією про їхні права та обов`язки, встановивши строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу, до 10 вересня 2021 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4