Провадження №1-кс/522/2408/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргами справа №522/15863/20, провадження №1-кс/522/12618/20, №522/15863/20, провадження №1-кс/522/12619/20, №522/15863/20, провадження №1-кс/522/12620/20, №522/15863/20, провадження №1-кс/522/14384/20, №522/15863/20, провадження №1-кс/522/14385/20, №522/15863/20, провадження №1-кс/522/14386/20, №522/15863/20, провадження №1-кс/522/14387/20 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність, в яких просить зобов`язати уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури та ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області повернути тимчасово вилучене майно, скасувати постанову слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 08.10.2020, зобов`язати слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 виконати ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020, 25.05.2020, 17.06.2020, зобов`язати слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надати можливість ознайомитись із загальнодоступними документами матеріалів досудового розслідування, надати витяг з ЄРДР в рамках кримінального провадження №0000039 від 14.06.2019 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.357, ч.1 ст.376 КК України.

В обґрунтування скарг ОСОБА_3 посилається на наступне.

Зазначені скарги ОСОБА_3 у зв`язку з однорідністю питань, які підлягають вирішенню під час їх розгляду, подані в одному кримінальному провадженні, у відношенні однієї особи, тому суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження.
Так, в своїх скаргах ОСОБА_3 вказує на те, що СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.357, ч.1 ст.376 КК України.
31.03.2020 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі, як особисті так й ГО «ДКО», які не зазначено у протоколі обшуку та до теперішнього часу вилучені речі повернуті не були.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
На думку ОСОБА_3 вилучені під час обшуку речі, є тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим, вони мають бути повернуті, так як на них арешт не накладався.
Крім того, ОСОБА_3 в скаргах зазначає, що 28.08.2020 та 02.09.2020 ним було подано клопотання про повернення вилученого майна, утім 26.10.2020 ним було отримано постанову про відмову в задоволенні зазначених клопотань. У зв`язку з тим, що постанову ОСОБА_3 було отримано 26.10.2020, просить поновити процесуальний строк на подачу скарги. Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 виконати ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020, 25.05.2020, 17.06.2020.

Також, 16.09.2020 ОСОБА_3 подано клопотання слідчому про надання можливості ознайомитись із загальнодоступною документами матеріалами досудового розслідування, надання витягу з ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна, утім 26.10.2020 ним було отримано постанову про відмову в задоволенні зазначеного клопотання. У зв`язку з тим, що постанову ОСОБА_3 було отримано 26.10.2020, просить поновити процесуальний строк на подачу скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подані скарги та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Розглянувши скаргу та перевіривши надані матеріали, приходжу до висновку, що скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.357, ч.1 ст.376 КК України.
31.03.2020 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі, як особисті так й ГО «ДКО», які не зазначено у протоколі обшуку та до теперішнього часу вилучені речі повернуті не були.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
На думку ОСОБА_3 вилучені під час обшуку речі, є тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим, вони мають бути повернуті, так як на них арешт не накладався.
Крім того, ОСОБА_3 в скаргах зазначає, що 28.08.2020 та 02.09.2020 ним було подано клопотання про повернення вилученого майна, утім 26.10.2020 ним було отримано постанову про відмову в задоволенні зазначених клопотань. Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 виконати ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020, 25.05.2020, 17.06.2020.

Також, 16.09.2020 ОСОБА_3 подано клопотання слідчому про надання можливості ознайомитись із загальнодоступною документами матеріалами досудового розслідування, надання витягу з ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна, утім 26.10.2020 ним було отримано постанову про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.
Згідно ст.303 КПК України: «Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає… у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно ст.169 КПК України».
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього кодексу.
Так, 07.04.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , який був вилучений 31.03.2020 в ході проведення обшуку приміщення громадської організації «Дорожній контроль Одеса» за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична 30. Інше майно, яке було тимчасове вилучено в ході проведення обшуку - повернуто особам, у яких воно було вилучено.
21.04.2020 ухвалою Одеського апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 частково задоволено. Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2020, якою було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , накладено арешт на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , який був вилучений 31 березня 2020 року в ході проведення обшуку приміщення громадської організації «Дорожній контроль Одеса» за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична 30, а інше майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку - повернуто особам, у яких воно було вилучено - скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно вилучене 31 березня 2020 в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична 30, де здійснює діяльність громадська організація «Дорожній контроль. Одеса», , а також під час особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме на: мобільний телефон Iphone: НОМЕР_1 , мобільного телефону Iphone: НОМЕР_2 , носі інформації носій інформації Transcend чорного кольору; носій інформації - жорсткий диск серійний номер: WDESF361; жорсткий диск серійний номер: S256J90ZB04145; жорсткий диск Maxtor 541 DX5400RPM; паспорти громадян України на ім`я: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_5 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ; номерні знаки парні комплекти: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , ІГР 42967 - 4 штуки; три техпаспорта НОМЕР_10 . В решті вимог клопотання слідчого - відмовлено.
Однак, як зазначає заявник, під час проведення обшуку було вилучено речі, не зазначені в протоколі обшуку, які до теперішнього часу йому не повернуто.
Тобто, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме: номерні знаки НОМЕР_11 (4 шт.), сім-карту із номером НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 , грошові кошти у розмірі 1000 грн, ключі від автомобілів, які знаходились у користуванні ОСОБА_3 , ключі від квартири за місцем мешкання ОСОБА_3 , ключі від редакції газети «Дорожній контроль. Одеса», ключі від поштової скриньки за місцем мешкання ОСОБА_3 , ключ магнітний від вхідної двері за місцем мешкання ОСОБА_3 , свідоцтво про підприємницьку діяльність, єдиний податок (патент), витяг та виписка, в передбачений законом строк, не відповідає діючому законодавству, зокрема вимогам ч.3 ст.169 КПК України, у зв`язку з чим ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2020 слідчого було зобов`язано виконати вимоги ч.3 ст.169 КПК України.
Однак, зазначена ухвала суду слідчим виконана не була.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є України.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист прав власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.)
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що скарги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 167-168, 171, 303- 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити процесуальний строк на подачу скарг.

Скарги ОСОБА_3 на бездіяльність - задовольнити.

Зобов`язати слідчого та прокурора процесуального керівника вжити заходів щодо повернення ОСОБА_3 тимчасово вилучених речей під час проведення обшуку 31.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні громадської організації «Дорожній контроль. Одеса», а саме: номерні знаки НОМЕР_11 (4 шт.), сім-карту із номером НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 , грошові кошти у розмірі 1000 грн, ключі від автомобілів, які знаходились у користуванні ОСОБА_3 , ключі від квартири за місцем мешкання ОСОБА_3 , ключі від редакції газети «Дорожній контроль. Одеса», ключі від поштової скриньки за місцем мешкання ОСОБА_3 , ключ магнітний від вхідної двері за місцем мешкання ОСОБА_3 , свідоцтво про підприємницьку діяльність, єдиний податок (патент), витяг та виписка.
Скасувати постанову слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_38 від 08.10.2020 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області виконати ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020, 25.05.2020, 17.06.2020.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області надати можливість ознайомитись із загальнодоступними документами матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000039 від 14.06.2019, надати витяг з ЄРДР.

Ухвалу направити для виконання до ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
06.07.2021