Справа № 466/4023/21
У Х В А Л А

іменем України

15 червня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор ОСОБА_3
обвинувачена ОСОБА_4
захисник обвинуваченої
адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 15.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України,-
встановив:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 15.03.2021 року.
На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 15.06.2021 року надійшло клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки такий строк закінчується 13 липня 2021 року та завершити судовий розгляд кримінального провадження до цієї дати є неможливим, ризики, які обґрунтовують обрання та продовження обвинуваченій ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, не зменшились.
У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не заперечувала щодо клопотання прокурора.
У підготовчому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 не заперечував, проте зазначив, що ризики не доведені у зв`язку із станом здоров`я обвинуваченої.
Вивчивши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинувачену ОСОБА_4 , після всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів на які посилаються учасники кримінального провадження, як на докази та обґрунтування поданих до суду клопотань, суд дійшов висновку.
Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів, суд вважає таке обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Крім того, як зазначено у п. 219 рішення Європейського суду з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).
У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Клопотання прокурора подано в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, відтак жодних порушень при внесенні клопотання прокурором немає.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. В ході досудового розслідування щодо неї було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та відповідно до ухвали суду такий строк закінчується 13 липня 2021 року.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченої більш м?якого запобіжного заходу, та вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов?язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваної особи обов?язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень про застосування практики Європейського суду з прав людини", суд у своїх рішеннях повинен також застосовувати практику Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
- щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
- щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2021 році із 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 , необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 липня 2021 року - до 11 вересня 2021 року - включно із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 600 /сто вісімдесят одна тисяча шістсот/ гривень 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 176, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -
постановив:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 липня 2021 року - до 11 вересня 2021 року - включно.
Строк дії ухвали щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить шістдесят днів з 14.07.2021 року по 11.09.2021 року - включно.
У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 /сто вісімдесят одна тисяча шістсот/ гривень 00 коп.
Заставу внести на рахунок UA0000757, банк отримувача - ДКСУ, м. Київ , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, код банку отримувача (МФО)- 820172.
У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу;
- не відлучатисьза із населеного пункту, в якому обвинувачена зареєстрована та проживає без дозволу суду та прокурора;
- повідомляти суд та прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- не вичняти нові злочини;
- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України.
З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити до державної установи Львівська установа виконання покарань (№19) - для відома та виконання.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
СуддяОСОБА_1