Провадження № 1-кп/643/1113/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2021
Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001819 від 27.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 надійшов до суду 15 червня 2021 року із Салтівської окружної прокуратури м.Харкова підсудний Московському районному суду м. Харкова.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілу, свідків, з метою зміни їх показів в даному кримінальному провадженні, адреси, персональні дані та свідчення, яких він дізнався при ознайомленні з матеріалами справ; вчинити інше криманальне правопорушення, оскільки раніше вже вчиняв умисне кримінальне правопорушення і знову вчинив тяжкий злочин. Прокурор вважав неможливим запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вважала цивільний позов таким, що підлягає прийняттю до розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою його проживання: АДРЕСА_1 . Пояснив, що проживає за місцем реєстрації і не має наміру переховуватися від суду. Обвинувачений на питання суду пояснив, що має дружину та дитину на утриманні, проте батьком дитини не зареєстрований, працює неофіційно. Проти позову заперечував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під ватрою на цілодобовий або нічний арешт. В обґрунтування клопотання посилався на те, що його підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування, не має наміру впливати на свідків.

Потерпіла просила призначити справу до розгляду та прийняти цивільний позов.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 17 червня 2021 року о 19 годині 29 хвилин.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Правилами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

У суду відсутні підстави вважати про наявність у обвинувачених постійного місця проживання (місце реєстрації та місце фактичного проживання відрізняються), міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими він спільно проживає, та інших осіб на утриманні, обвинувачений не мають місця роботи або навчання, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу.
Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який раніше був судимий за вчинення умисного злочину, не проживає за місцем реєстрації, не працює, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, існують та доведені прокурором. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також обґрунтовується наявністю у обвинуваченого судимості, а саме: за вироком Шевченківського районного суду м.Харкова від 24.11.2015 за ст. 289 КК України, за яким він був засуджений до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Наявність на утриманні обвинуваченого дитини та непрацездатної матері доказами не підтверджені, як і наявність постійного місця роботи у обвинуваченого.

Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час потерпілий та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, обвинувачений при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження отримав доступ до їх персональних даних та їх свідчень.

Стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу, які могли бути враховані судом під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою.

Посилання обвинуваченого на наявність постійного місця проживання за зазначеними у судовому засіданні адресами та можливість перебувати на домашньому арешті за цими адресами, жодним чином не підтверджені, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, п.3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КК України, про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинувачених під вартою строком на шістдесят днів.

З наведених вище підстав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, вважає, що такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291,292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.

У справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 500 000 грн, який відповідає вимогам ст.177,175 ЦПК України, підсудний Московському районному суду м.Харкові, а тому підлягає прийняттю до розгляду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.175, 177,187 ЦПК України, ст. 177, 314-316, 331,372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_6 , на 60 днів, тобто до 14 серпня 2021 року.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001819 від 27.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у відкритому судовому засіданні на 24 червня 2021 року о 13 годині 30 хвилин.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Для обвинуваченого ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1