Справа №751/3827/21
Провадження №1-кп/751/179/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова матеріали кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за № 0004846 від 22.04.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.98 КК України раніше судимого

у вчиненні кримінального проступку, що передбачений ч.1 ст.125 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1. 22.04.2016 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля вхідних дверей до приміщення газети «Справедливість та мораль», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком руки в область лівого ока, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців та забиття м`яких тканин області лівого ока, що згідно висновку судово-медичної експертизи №496 від 26.05.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

2. Вказаними вище діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

3. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 спочатку категорично заперечував причетність до отриманого потерпілим тілесного ушкодження, проте в подальшому підтвердив особисту присутність 22.04.2016 року в приміщенні по АДРЕСА_2 , та визнав фізичний контакт рукою під час силового протистояння з ОСОБА_5 в момент виходу з будівлі.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

4. Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання, що близько 10 год. 22.04.2016 року він перебував біля вхідних дверей до приміщення за адресою АДРЕСА_2 , а йому назустріч рухався обвинувачений. Наближившись до нього останній цілеспрямовано наніс йому один удар кулаком в область лівого ока. Просив призначити сувору міру покарання.

5. Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаним в судовому засіданні надав показання, що вранці 22.04.2016 року до приміщення за адресою АДРЕСА_2 прийшов обвинувачений з групою молодиків та почали вимагати документи на предмет правомірності перебування їх в будівлі. Останні силоміць увірвались до приміщення, де почали умисно пошкоджувати майно. Свідок не бачив самого моменту нанесення обвинуваченим удару потерпілому, однак зазначив, що під час виходу ОСОБА_3 з приміщення, ОСОБА_5 , який стояв біля вхідних дверей, раптово хитнувся. Свідок одразу підійшов до потерпілого і побачив у нього на обличчі почервоніння, зі слів останнього воно обумовлене ударом руки обвинуваченого.

6. Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 надала показання, що вранці 22.04.2016 року вона перебувала в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 і бачила як група невідомих осіб, силоміць увірвавшись в середину, почала пошкоджувати майно. Свідок не була очевидцем нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, проте підтвердила скарги останнього на самопочуття одразу після залишення незнайомцями приміщення. Окрім того, потерпілий повідомив їй про нанесення одним з невідомих відвідувачів йому удару рукою в обличчя.

7. Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаним в судовому засіданні надав показання, що вранці 22.04.2016 року до нього зателефонувала ОСОБА_8 і повідомила про напад невідомих осіб. Коли свідок приїхав до приміщення за адресою АДРЕСА_2 , то виявив пошкоджене майно, проте невідомих осіб вже не було. Зі слів потерпілого йому стало відомо про обставини нанесення тілесного ушкодження.

8. Згідно заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення та рапорту працівника поліції, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №18588, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за № 0004846 від 22.04.2016 року, вбачається, що заявникові було нанесено тілесні ушкодження.

9. Згідно протоколу огляду місця події від 22.04.2016 року, проведено загальний огляд приміщення за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксована обстановка після вчинення злочину, будь-якої слідової інформації щодо кримінального правопорушення виявлено не було.

10. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2016 року, потерпілий ОСОБА_5 за загальними рисами обличчя впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, що 22.04.2016 року нанесла йому удар рукою в область обличчя.

11. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.05.2016 року, потерпілий підтвердив, що 22.04.2016 року обвинувачений, пробігаючи поблизу нього, раптово наніс один удар кулаком руки в обличчя. Відповідні обставини ОСОБА_5 підтвердив і в судовому засіданні, ретельно продемонструвавши розвиток та динаміку скоєння обвинуваченим злочину, деталізуючи характер та спосіб нанесення удару, місцезнаходження між собою в ході протікання конфлікту.

12. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.05.2016 року, свідок ОСОБА_7 за загальними рисами обличчя впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, що 22.04.2016 року вибігала приміщення за адресою АДРЕСА_2 , та зі слів потерпілого нанесла останньому один удар кулаком в обличчя.

13. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.05.2016 року та переглянутого в судовому засіданні компакт-диску із його відеозаписом, свідок ОСОБА_7 підтвердив, що 22.04.2016 року обвинувачений вибігав з приміщення за адресою АДРЕСА_2 , та зі слів потерпілого наніс останньому один удар кулаком в обличчя.

14. Відповідно до висновку експерта від 20.05.2016 року № 496, оголошеному в судовому засіданні, у ОСОБА_5 мають місце наступні тілесні ушкодження, зокрема, синці та забиття м`яких тканин області лівого ока, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих предметів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Експерт не виключає можливість утворення у ОСОБА_5 виявлених тілесних ушкоджень 22.04.2016 року за обставин, що повідомлені потерпілим. Можливість їх утворення при падінні потерпілого з висоти власного зросту, в тому числі з подальшим ударом об підлогу, виключається.

15. Згідно висновків судово-психіатричної експертизи №178,179 від 29.04.2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 на теперішній час може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності не виявлено.

16. Письмові докази, що містять характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 .

17. Процесуальні документи в підтвердження повноважень групи слідчих та прокурорів, а також постанови про зупинення та відновлення досудового розслідування.

Оцінка суду:

18. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення надано докази, які були досліджені в судовому засіданні /див. пункти 4-17/.

19. В свою чергу, сторона захисту в обґрунтування невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, надала заперечувальні показання обвинуваченого. Узагальнена позиція останнього зводиться до заперечення саме умисного та цілеспрямованого удару кулаком в обличчя потерпілого, допускаючи при цьому неакцентований фізичний контакт з ним.

20. Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

21. З обставин справи, які беззаперечно визнаються сторонами кримінального провадження, суд вважає достовірно встановленим факт перебування потерпілого на вхідних дверях до приміщення за адресою АДРЕСА_2 в момент виходу з нього обвинуваченого.

Окрім того, останній не заперечував факт контактування власною рукою з потерпілим, однак стверджував, що дотик був не умисний та не акцентований, оскільки ОСОБА_5 перебував позаду нього, а відтак - тілесні ушкодження йому могли бути завдані лише з необережності.

22. Вирішуючи питання щодо надання юридичної оцінки діям обвинувачених, суд виходить з того, що статтею 125 КК України передбачена відповідальність за спричинення легких тілесних ушкоджень лише у тому випадку, якщо такі тілесні ушкодження були спричинені умисно. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережності не тягне за собою кримінальної відповідальності.

23. Фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, наявність між обвинуваченим та потерпілим раптового виникнувших неприязних відносин (з огляду на причини, що їх обумовили), спосіб та взаємне розташування останніх в момент нанесення удару, причини припинення протиправних дій та подальша поведінка учасників, локалізація тілесного ушкодження, суттєва різниця за фізичними даними між учасниками конфлікту, переконливо свідчать про нанесення ОСОБА_3 саме умисного та цілеспрямованого удару рукою в область лівого ока ОСОБА_5 .

Показання допитаних в судовому засіданні свідків узгоджуються з показаннями потерпілого між собою щодо механізму та моменту нанесення тілесного ушкодження, а також з висновками судово-медичної експертизи, які є об`єктивними даними та не ставились під сумнів обвинуваченим по справі.

Показання обвинуваченого в частині саме необережного завдання тілесного ушкодження свідчить про певну тенденцію моделювання ним позиції захисту з врахуванням і осмисленням висновку експертизи та показань потерпілого, свідків, і не враховуються судом при обґрунтуванні вироку.

В свою чергу стороною захисту в розпорядження суду не надано і жодних доказів в підтвердження будь-якої зацікавленості вище допитаних свідків у вирішенні даного провадження.

Наявність причинного зв`язку між заподіяним тілесним ушкодженням потерпілому та конфліктною ситуацією, що мала місце 22.04.2016 року за участі обвинуваченого об`єктивно підтверджується наданими та ретельно перевіреними в судовому засіданні доказами, достовірність в яких в суду не викликає жодних сумнівів.

24. З проведеного аналізу доказів, наданих сторонами по справі, суд вважає доведеним, що 22.04.2016 року ОСОБА_3 умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, а відтак його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

V. Призначення покарання.

25. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.66,67 КК України не встановлено.

26. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-68 КК враховує:

26.1 - ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком;

26.2 - фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб посягання та його наслідки, поведінку потерпілого);

26.3 - особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище;

26.4 - відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра;

26.5 раніше не судимого в силу ст.89 КК України та відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності;

26.6 - позицію потерпілого та думку прокурора з приводу виду та міри покарання.

27. Враховуючи вище викладене, з урахування фактичних обставин злочину та особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у виді двохсот годин громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, передбачені ч.3 ст.56 КК України, що перешкоджали б ОСОБА_3 виконувати громадські роботи, відсутні. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, суд не вбачає, оскільки останній ухилявся від слідства та перебував в розшуку, і на момент ухвалення вироку вони не закінчились.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

28. Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

29. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 /двохсот/ годин громадських робіт.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігів ОСОБА_1