Номер справи 289/750/21
Номер провадження 1-кс/289/113/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радомишль скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Радомишльського РП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області 29.04.2021 надійшла вищезазначена скарга, в якій ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність службових осіб Радомишльського РП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинений злочин по поданій заяві від 21.04.2021 та зобов`язати службових Радомишльського РП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області внести дані до ЄРДР відомості із заяви від 21.04.2021 про кримінальне правопорушення, вчинене за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 129 КК України.
В судове засідання належним чином повідомлені учасники вказаного судового провадження не з`явились, скаржник клопотав перед слідчим суддею про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримує (а.с.12).
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, а також факт продовження карантинних заходів з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів та, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подану скаргу та наявні в справі матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як встановлено слідчим суддею, 27.04.2021 відділенням поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області зареєстровано заяву ОСОБА_3 про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 129 КК України, у якій останній вказує, що він у період з 20.01.2002 по 06.12.2020 проживав з гр. ОСОБА_4 у цивільному незареєстрованому шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 . Упродовж вказаного періоду часу вони спільно купували майно, зокрема два легкових автомобіля, а також ОСОБА_3 за власні кошти купував речі, які зберігалися за вказаною адресою. Також в підсобних приміщеннях житлового будинку за вказаною адресою зберігався господарський, будівельний інструмент ОСОБА_3 , який являється його особистою власністю і використовується ним у професійній діяльності: бетонозмішувач, декілька газових і кисневих балонів, електричний інструмент: болгарка, дрель та інш. Після смерті ОСОБА_5 у серпні поточного року, її син і дочка від першого шлюбу, а також її мати, відкрито заволоділи зазначеним майном, у тому числі банківською карткою на ім`я ОСОБА_5 грошові кошти в сумі біля 25000 грн., які являються спільною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , і обернули на свою користь, пошкодивши один із автомобілів, а на законні вимоги ОСОБА_3 повернути речі погрожують вбивством. Вартість відкрито викраденого майна становить біля 100000 грн.
У зв`язку із невнесенням відомостей до ЄРДР у встановленому ст. 214 КПК України порядку, заявник звернувся зі скаргою до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що зазначену вище заяву ОСОБА_3 було зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за №1783 від 27.04.2021 (а.с.17).
Заступником начальника ВП начальником СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 матеріали, зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 27.04.2021 за №1783, надіслано т.в.о. начальника відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 для їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» або КУпАП у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю в зв`язку з цим внесення інформації до ЄРДР (а.с.16).
Згідно наданого до суду повідомлення т.в.о. начальника відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 за вказаним вище зверненням ОСОБА_3 проводиться перевірка та остаточного рішення не прийнято (а.с.15).
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Отже, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви, які містять достатні підстави вважати, що кримінальне правопорушення дійсно вчинено, а виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної його події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння та їх конкретні протиправні дії тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
Однак заява ОСОБА_3 «про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст.186 та ч. 1 ст. 129 КК України» не містить посилань на обставини, які б вказували на конкретні факти вчинення зазначених кримінальних правопорушень. Доводів заявника про те, що після смерті ОСОБА_5 її син, дочка і мати відкрито заволоділи майном, яке перебувало у спільній власності заявника та ОСОБА_5 і обернули на свою користь, а на вимоги заявника повернути речі погрожують вбивством, об`єктивно не достатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування осіб, зазначених в заяві.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини "Артіко проти Італії" від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних, а відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Слідчий суддя звертає увагу, що розглядаючи скаргу ОСОБА_3 , оцінка поданої ним заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення не надається, а лише перевіряється, чи містить така заява виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Зважаючи на те, що заява ОСОБА_3 від 22.04.2021 не містить достатніх та конкретних відомостей, які можуть свідчити про вчинення вказаних у заяві кримінальних правопорушень, тобто фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Радомишльського РП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1