Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/131/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року, якою обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2021 року включно,

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,
- адвоката ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_7 за п.п.1,12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_9 за п.п.1,12 ч.2 ст.115, ст.263 ч.1 КК України.
У межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під варто щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оскільки судове провадження наразі не завершене.
Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинувачених продовжувати злочинну діяльність, уникнути явки до суду, також враховано відсутність стійких соціальних зв`язків, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, тяжкість злочину, у яких пред`явлено обвинувачення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на необґрунтованість наявних ризиків, неможливість обвинуваченого впливати на свідків, потерпілого, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на утриманні має малолітню дитину, характеризується позитивно, хворіє, що підтверджується наявними в справі доказами. Також посилається на необґрунтованість пред`явленого обвинувачення.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, висновок прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що в задоволені апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5,6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
При цьому, слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Як убачається з матеріалів справи, 03 березня 2019 року складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001545 від 18.09.2019 стосовно групи осіб, зокрема і ОСОБА_7 , якому пред`явлено обвинувачення у вчинені особливо тяжкого умисного злочину, у співучасті з іншою особою, а саме за п.п.1,12 ч.2 ст.115 КК України.
У даному кримінальному провадженні 29 вересня 2019 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у справі триває судове провадження, провадяться судові засідання.
Судом першої інстанції при продовженні ОСОБА_7 строку тримання під вартою встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого продовжувати злочинну діяльність, уникнути явки до суду, також враховано відсутність стійких соціальних зв`язків, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, тяжкість злочину, у яких пред`явлено обвинувачення. Вказане вище підвищує суспільну небезпеку обвинуваченого.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 , є об`єктивні підстави вважати про можливість ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції формально вирішив питання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , відсутність обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність захворювань, свого підтвердження не знаходять, адже, як вбачається безпосередньо із оскаржуваної ухвали, судом мотивоване постановлене рішення, враховано особу обвинуваченого, зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, тобто судове рішення судом першої інстанції постановлене не лише із врахуванням тяжкості кримінального правопорушення. Посилання адвоката на необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення на даній стадії апеляційним судом не розглядається.
Враховуючи зазначене підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції колегією суддів не віднайдені.
Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2021 року включно- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4