Провадження № 1-кс/947/3965/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч 5ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, 3 ст. 358, ч 3 ст. 365-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням установлено, що у травні 2016 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, залучивши підставних осіб «вклейок» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та використовуючи заздалегідь підроблені правовстановлюючі документи на конкретні об`єкти нерухомого майна, у тому числі які знаходились в іпотеках банків, а також нежилих приміщень, які належали територіальній громаді міста Одеси, незаконно отримали право власності на них, які у подальшому з використанням реквізитів фіктивного ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), у якого не відкрито жодного банківського рахунку, перереєстрували право власності на нього, чим фактично легалізували їх.
Всього у період з липня 2016 року по листопад 2018 року з використанням ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вказана група осіб незаконно заволоділа 12 об`єктами нерухомості, розташованими в місті Одесі, які належали територіальній громаді міста Одеси та перебували в іпотеках банків, вартістю понад 14, 6 млн. грн., які легалізувала шляхом вчинення правочинів з ними та реєстрації права власності за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та у подальшому реалізовувала добросовісним покупцям.
В ході проведення досудового розслідування, щодо заволодіння об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) встановлено, що вказаний об`єкт нерухомого майна належав ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору дарування від 15.03.2008 та перебував у іпотечному обтяжені ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». У той же час, державним реєстратором КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_13 12.12.2007 на підставі листа ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 15.10.2015 знято іпотечне обтяження з вищевказаного об`єкту нерухомого майна.
У подальшому, ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2017, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 право власності на вищевказану квартиру безоплатно переоформлено на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке у свою чергу 12.04.2018 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 з метою легалізації грошових коштів переоформлено за ОСОБА_15 .
Під час здійснення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси отримано тимчасовий доступ до реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , свідоцтво № 4285, офіс якої розташований за адресою: АДРЕСА_2 , щодо реєстраційної дії №192 вчиненої 04 грудня 2017 року посвідчення довіреності НМО 924488 де в графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» підпис виконаний нібито ОСОБА_12 , у зв`язку із чим, під час досудового розслідування виникла необхідність у досліджені вищезгаданих документів, дослідження яких без спеціальних знань не є можливим.
08.09.2020 в рамках кримінального провадження на підставі постанови слідчого групи слідчих проводилось експертне дослідження довіреності від 04.12.2007 зареєстрована в реєстрі №192.
Згідно висновку експерта № 20-5570 від 30.11.2020 рукописний запис « ОСОБА_12 » у довіреності бланк НМО 324488 від 04.12.2017 2007зареєстрована в реєстрі №192 виконаний не ОСОБА_12 , а іншою особою. Підпису довіреності бланк НМО 324488 від 04.12.2017 2007зареєстрована в реєстрі №192 виконаний не ОСОБА_12 , а іншою особою, досліджуваний підпис від імені ОСОБА_12 виконаний з наслідуванням підпису ОСОБА_12 .
У зв`язку із чим, 01.02.2021 слідчим групи слідчих винесено постанову про проведення експертизи за експертною спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів» з метою встановлення «Чи виконаний підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_12 в графі «підпис» довіреності від 04.12.2017 зареєстрована в реєстрі (реєстраційна дія №192 вчинена 04 грудня 2017 року бланк довіреності НМО 924488 посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_16 ) ОСОБА_17 чи іншою особою?»
04.02.2021 судовим експертом ІНФОРМАЦІЯ_5 заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової-почеркознавчої експертизи, зокрема експертом порушено питання про надання:
- вільні зразки почерку ОСОБА_17 у оригіналах документів різного характеру за 2015 - грудень 2017 рр., тобто максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документу, виконані достовірно ним самим (не менше 8 документів). Зразки повинні відповідати досліджуваним записам за буквеним складом (« ОСОБА_12 »);
- вільні зразки його підписів у оригіналах документів різного характеру за 2015 - грудень 2017 рр. (не менше 10 документів), виконані достовірно ним самим (такі зразки можуть знаходиться у заявах, довіреностях, договорах, клопотаннях, податковій документації тощо).
У зв`язку із чим, 24.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м Одеси, було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_17 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .
В ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено: оригінал договору поставки від 27.11.2017 на 2 арк., в якому містяться зразки почерку та підпису ОСОБА_17 ; аркуш паперу з підписом ОСОБА_17 ; квитанція № 52, 54 від 09.02.2016, 27.02.2017 з підписом ОСОБА_17 ; договір № 00712 від 09.12.2016 на 2 арк., з підписами та почерком ОСОБА_18 ; копія ухвали ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.07.2019 (пров. № 1-кс/522/13422/19) на 3-х арк.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення досліджень та експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей та документів, які можуть мати значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.
2. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_17 про дату та час розгляду клопотання був повідомлений, в судове засідання не з`явився.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч 5ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, 3 ст. 358, ч 3 ст. 365-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В рамках вищевказаного кримінального провадження 01.02.2021 року слідчим винесено постанову про проведення експертизи за експертною спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів».
04.02.2021 року судовим експертом ІНФОРМАЦІЯ_5 заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової-почеркознавчої експертизи, зокрема, експертом порушено питання про надання вільних зразків почерку ОСОБА_17 у оригіналах документів різного характеру за 2015 - грудень 2017 рр., вільні зразки його підписів у оригіналах документів різного характеру за 2015 - грудень 2017 рр.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 24.03.2021 року, 24.03.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м Одеси, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_17 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, вилучені документи необхідні для проведення експертизи за експертною спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів».
Як вбачається з постанови про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 24.03.2021 року, вилучені документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертного дослідження з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик їх можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертного дослідження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч 5ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, 3 ст. 358, ч 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме на: оригінал договору поставки від 27.11.2017 на 2 арк., в якому містяться зразки почерку та підпису ОСОБА_17 ; аркуш паперу з підписом ОСОБА_17 ; квитанція № 52, 54 від 09.02.2016, 27.02.2017 з підписом ОСОБА_17 ; договір № 00712 від 09.12.2016 на 2 арк., з підписами та почерком ОСОБА_18 ; копія ухвали ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.07.2019 (пров. № 1-кс/522/13422/19) на 3-х арк.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1