н/п 1-кс/953/1500/21
"24" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваних - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2020 до СУ ГУНП в Харківській області з УСР ДСР Національної поліції України надійшли матеріали щодо громадянина ОСОБА_11 , який готується та має намір викрасти та незаконно позбавити волі двох осіб з метою подальшого вимагання грошових коштів в особливо великих розмірах у їх родичів поєднане з погрозою вбивства та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 24.11.2020 ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , якого працівники правоохоронних органів дотримуючись вимог діючого кримінального процесуального законодавства України залучили до конфіденційного співробітництва при проведені контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, відповідно до спеціально розробленого злочинного плану, вчинив вимагання чужого майна та закінчений замах на незаконне позбавлення волі та викрадення людини при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_6 володіючи інформацією про заможного мешканця м. Харкова ОСОБА_13 (особа зі зміненими анкетними даними), який є циганським бароном та, на його думку, має значні матеріальні статки, вирішив заволодіти грошовими коштами останнього шляхом його викрадення та незаконного позбавлення волі з послідуючим вимаганням у членів родини ОСОБА_13 грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США, погрожуючи вбивством чи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 у разі невиконання його противоправних вимог.
З метою реалізації зазначеного злочинного умислу, ОСОБА_6 у листопаді 2020 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 , відповідно до раніше розробленого ним злочинного плану вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, на що ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність запропонованих дій, добровільно погодився, тим самим вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 . Крім того, відповідно до розробленого ОСОБА_6 злочинного плану для забезпечення безпосереднього викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_13 з послідуючим утриманням останнього до моменту отримання викупу, ОСОБА_6 підшукав та залучив до вчинення даного злочину ОСОБА_12 , який згідно легенді погодився вчинити зазначені дії за грошову винагороду, повідомивши останньому відомості щодо місця мешкання об`єкта викрадення, місць, які він найчастіше відвідує та надавши його фотокартки. Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_12 , що він повинен підшукати місце де буде утримуватись ОСОБА_13 та після викрадення він повинен записати відео з викраденим ОСОБА_13 , на якому буде зафіксована вимога передачі грошових коштів з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Вказане відео ОСОБА_12 повинен переслати на мобільний телефон ОСОБА_6 , а останній разом з ОСОБА_7 перешлють вказане відео комусь з членів родини ОСОБА_13 з вимогою передачі грошових коштів, після отримання яких ОСОБА_12 повинен відпустити ОСОБА_13 . При цьому, на момент вчинення вказаних дій ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 залишать територію м. Харкова з метою конспірації своєї злочинної діяльності.
Далі, ОСОБА_12 будучи залученим до конфіденційного співробітництва при проведені контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, приблизно о 14-00 годині 24.11.2020 імітував викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_13 привівши його у визначене місце, де зняв відео з вимогою передачі грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, після чого переслав вказане відео на мобільний телефон ОСОБА_6 . В цей же день, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 відповідно до відведеної їм злочинної ролі, переслали вищевказане відео сину ОСОБА_13 та висловили вимогу передачі грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США, погрожуючи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень або вбивством ОСОБА_13 у разі невиконання їх противоправних вимог.
Після цього, о 17 год. 40 хв. 24.11.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані співробітниками поліції на території м. Києва, не довівши свій злочинний намір, направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_13 до кінця, з причин що не залежали від їх волі, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
У зв`язку з вищевикладеним 24.11.2020 попередня кваліфікація кримінальних правопорушень перекваліфікована з ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 189 КК України на ч. 2 ст. 189 КК України та з ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 146 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146 КК України.
24.11.2020 за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На обґрунтування клопотання слідчий просить суд врахувати особливу складність кримінального провадження, великий обсяг слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення яких потребує значного часу та без результатів яких неможливе завершити досудове розслідування, для чого необхідно продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців.
Прокурор у судовому засіданні підтримала подане слідчим клопотання, просила про його задоволення.
Підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти клопотання слідчого, але підозрюваний ОСОБА_6 зауважив, що впродовж вже продовженого до 3-х місяців строку проведення досудового розслідування сторона обвинувачення, на його думку, нічого не робила.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
24.11.2020 за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25.11.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вручені письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146 КК України.
Допитані в якості підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від дачі показів відмовились на підставі ст. 63 Конституції України.
Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 р. слідчим суддею відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22.01.2021.
21.12.2020 ухвалою Харківського апеляційного суду скасована ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 в частині не визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 та визначено розмір застави в сумі 168 160 гривень.
29.12.2020 за підозрюваного ОСОБА_7 внесено заставу у розмірі 168 160 гривень, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти.
12.01.2021 відповідно до вимог ст.ст.294, 295 КПК України строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника обласної прокуратури до 3-х місяців, тобто до 25.02.2021.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2021 р. строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено в межах строку досудового розслідування до 25.02.2021 включно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2021 р. строк дії процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.12.2020, продовжено в межах строку досудового розслідування до 25.02.2021 включно.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 та ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
-показами потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ;
- долученими до матеріалів провадження потерпілим ОСОБА_15 скріншотами з мобільного телефону в яких містяться відомості з погрозами потерпілому та пред`явлення вимог на передачу грошових коштів;
- протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_15 в ході якого встановлено два аудіо файли вхідних дзвінків з номеру телефону « НОМЕР_1 » (стартовий пакет з вказаним номером телефону вилучений під час обшуку автомобіля «AUDI А6», д.н.з. іноземної держави НОМЕР_2 , в якому під час затримання перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), на яких містяться погрози невідомої особи відносно батька ОСОБА_15 у разі невиконання їх противоправних вимог та скріншоти в кількості 10 штук в яких міститься переписка з невідомою особою, яка погрожує застосуванням насильства відносно батька ОСОБА_15 з пред`явленням вимог про передачу ним грошових коштів в сумі 100 000 доларів США та протокол огляду вказаних двох аудіо файлів в ході якого зафіксована стенограма розмови невідомої особи з потерпілим ОСОБА_15 ;
- висновком судово-фоноскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/27-В3 від 13.01.2021 згідно якої ОСОБА_7 , 1992 р.н., належить голос зафіксований у розмовах, які зафіксовані у фонограмі з файлу « НОМЕР_1 _2020_11_24_16_04_03_(0)mp3», яка зафіксована у кореневому каталозі оптичного диску (даний файл скопійований під час огляду з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_15 ). ОСОБА_7 , 1992 р.н., належать слова, речення та висловлювання диктора позначеного як «Невідомий» у протоколі огляду речей та документів від 24.12.2020;
- показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 ;
- долученим до матеріалів провадження свідком ОСОБА_12 мобільним телефоном, в якому містяться відомості щодо обставин вчинення вказаних злочинів та протоколом огляду вказаного телефону;
- протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_17 в ході якого встановлено два відео файли на яких зафіксована викрадена особа (потерпілий ОСОБА_18 ) та погрози невідомої особи відносно останнього у разі невиконання противоправних вимог щодо передачі грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США;
- протоколом обшуку автомобіля марки «Audi», моделі «А6», з він кодом НОМЕР_3 , д.н.з. іноземної держави НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, навпроти зупинки громадського транспорту «Харківське шосе», в якому зафіксовано факт виявлення та вилучення речових доказів. Зазначений автомобіль ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використовували в своїй злочинній діяльності та перебували в ньому на момент затримання;
- фактичними даними, отриманими в результаті проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ст.208 КПК України, під час якого виявлені та вилучені предмети, що мають значення для встановлення об`єктивної істини по провадженню, а саме мобільного телефону з якого здійснювались погрози потерпілому та пред`явлення вимог на передачу грошових коштів;
- розсекреченими матеріалами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст.260, 271 КПК України;
- іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Трьохмісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 25 лютого 2021 року, однак завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку не надається за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
- провести аналіз інформації, отриманої в ході тимчасового доступу до речей і документів від операторів мобільного зв`язку щодо абонентських номерів, які перебували у користуванні підозрюваних;
- завершити розсекречування матеріалів проведення негласних слідчих (розшукових) дій;
- провести інші слідчі (розшукові) дії для остаточного та беззаперечного доведення вини вищевказаних підозрюваних в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях та повідомити останнім про зміну раніше повідомленої підозри в остаточній редакції;
- виконати вимоги ст. 290 КПК України;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно ст. 294 ч. 3, 4 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час трьохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 25.02.2021 р., але завершити досудове розслідування, незважаючи на те, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний великий обсяг слідчих дій, до вказаного строку не представляється можливим внаслідок особливої складності провадження та у зв`язку з необхідністю проведення великого об`єму роботи, направленої на доведення вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих ними злочинів, необхідністю проведення негласних слідчих (розшукових) дій та розсекречення матеріалів їх проведення, здійснення аналізу інформації, отриманої в ході тимчасового доступу до речей і документів.
Результати проведення вказаних слідчих (процесуальних) дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх проведення потребує додаткового часу строком не менш ніж два місяці.
Вказані слідчі та процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог КПК України проведення вказаних слідчих та процесуальних дій під час досудового розслідування є обов`язковим та потребує значного часу у зв`язку із великим обсягом матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.
Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
Так, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані в строк, передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органом досудового розслідування станом на час звернення до суду не завершено розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових), у зв`язку з великим обсягом досліджуваної інформації, не здійснено аналіз інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку в ході тимчасового доступу до речей і документів щодо абонентських номерів, які перебували у користуванні підозрюваних, без чого неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію діям підозрюваних, оголосити остаточну підозру, дослідити наявні всі докази в їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку та завершити досудове розслідування.
З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості та особливої складності злочину, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001346 від 03.11.2020 р. до п`яти місяців, тобто до 25.04.2021 року включно.
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001346 від 03.11.2020 р. - задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001346 від 03.11.2020 р. за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146 КК України, до п`яти місяців, тобто до 25 квітня 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1