У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 18 лютого 2021 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Заводським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2020 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Зазначив, що слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області не було проаналізовано викладені в його заяві обставини на предмет наявності підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР згідно повідомлених фактів, що містять ознаки кримінальних правопорушень за ч. 1, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст.356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України, на які апелянт послався у своїй заяві.

Апелянт вважає, що слідчим суддею проігноровано, що обов`язок збирання доказів кримінальним процесуальним законом покладено на органи досудового розслідування. Зазначив, що слідчий суддя при розгляді його скарги не перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, а за такого дійшов помилкового висновку щодо відсутності в його заяві про вчинення кримінального правопорушення ознак злочинів, що передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч.1 ст. 364 КК України.

На переконання апелянта, якщо особа порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, то такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою. Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий суддя зазначив, що 04.02.2021 до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свої вимоги ОСОБА_5 мотивував тим, що 01.12.2020 ним до Миколаївської обласної прокуратури направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, яка в подальшому направлена до Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

19.01.2021 ОСОБА_5 отримав відповідь від начальника відділу Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, з якої вбачається, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР не має.

Посилаючись на те, що відомості про кримінальне правопорушення, які зазначені у його заяви не були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, просив в порядку ст. 303-307 КПК України зобов`язати Заводський відділ поліції ГУНП в Миколаївській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за ч.1,ч.3 ст.197-1, ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що всупереч вимогам ст.214 КПК України, заява не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,ч.3 ст.197-1, ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України, про які у своїй заяві зазначає скаржник, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначив, що з наданої скарги ОСОБА_5 та наданої до неї заяви, останній посилається на те, що в діях невстановлених осіб містяться ознаки злочину за ч.1,ч.3 ст.197-1, ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України щодо самовільної забудови земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_6 .

Між тим, слідчий суддя дійшов висновку, що в заяві ОСОБА_5 не зазначено та не надано на підтвердження викладених у заяві даних жодних обґрунтованих та допустимих доказів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Прокурор надіслав клопотання про апеляційний розгляд за його відсутністю. Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час апеляційного розгляду належним чином повідомлений, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 01.12.2020 заявником ОСОБА_5 до Миколаївської обласної прокуратури направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України, яка в подальшому була направлена до Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

Зі скарги ОСОБА_5 до слідчого судді та копії заяви про вчинені злочини, вбачається, що заявник зазначив, що в діях невстановлених осіб містяться ознаки злочину за ч.1,ч.3 ст.197-1, ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України щодо самовільної забудови земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_6 .

Як слідує із заяви ОСОБА_5 , 23.09.2020, під час проведення журналістського розслідування, на ділянці прибережної захисної смуги невідомими особами та з невідомих підстав розбудована домівка та огорожі, в результаті чого обмежено доступ до узбережжя ріки Південний Буг, що протікає через м. Миколаїв.

Як зазначив у своїй заяві заявник, фактично зазначена земельна ділянка площею 0,1 Га (кадастровий номер :05:002:0021) знаходиться в приватній власності ОСОБА_6 та зареєстрована як земля житлової та громадської забудови, а поряд знаходиться ще одна ділянка площею 0.099 га (кадастровий номер :05:002:0022), яка знаходиться також в приватній власності ОСОБА_6 та зареєстрована як земля сільськогосподарського призначення для ведення садівництва. На одній із вказаних земельних ділянок розташоване нерухоме майно, що, як зазначив заявник, суперечить нормам Земельного кодексу України, оскільки знаходиться на відстані менше 100 м від урізу води. Заявник зазначив, що невстановленою особою обмежено доступ до води та захисної смуги, оскільки земельна ділянка має огорожі, що впритул підходять до води, чи заходяться на водний простір. Допуск на огороджену територію не здійснюється. За твердженнями заявника, в діях невідомої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України.

Натомість, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги заявника, на надані скаржником доводи не звернув уваги та, приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги, зазначив, що заява не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,ч.3 ст.197-1, ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України, про які у своїй заяві зазначає скаржник, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаного кримінального правопорушення.
Однак, суд не погоджується з цими висновками слідчого судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор. Внесенню до ЄРДР підлягають відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не відомості про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає.

Вивчивши додані до заяви матеріали, суд вважає слушними доводи апелянта про те, що подана 01.12.2020 заява містить відомості про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,ч.3 ст.197-1, ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України, про які у своїй заяві зазначає скаржник, та ці відомості безпідставно не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому прийняте слідчим рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.

За такого, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати службових осіб СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі заяви ОСОБА_5 від 01.12.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3