Справа №198/178/20
Провадження №1-кп/0198/9/21
02.08.2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , потерпілого (він же цивільний позивач) ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого (він же цивільний відповідач) ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000012 внесене в ЄРДР 17.01.2020 року за звинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Олександропіль Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , одружений, із освітою 11 класів, працює в ДНЗ «ПТУ-81» - механізатором, не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху, а саме порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Так, 16 січня 2020 року, о 16:00 годині, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , у населеному пункті по вул.Центральна с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області рухався зі швидкістю, приблизно 140 км/год, з перевищенням дозволеної швидкості руху у населеному пункті.
В зазначені час та місці потерпілий ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , слідував попутно, попереду.
У процесі подальшого руху обвинувачений ОСОБА_7 діючи не у відповідності до п.12.1 ПДР України, де зазначено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, діючи не уважно до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості в напрямку руху, попереду, автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , своєчасно не застосував заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, за відсутності причин технічного і фізичного характеру які перешкоджали забезпеченню безпечного руху, продовжив слідувати далі з обраною швидкістю.
Цього дня, приблизно о 16:00 годині, на проїзній частині дороги вул.Центральна с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, навпроти АЗС ТОВ «Солдекс», розташованій по вул.Центральна,137А с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, у результаті порушення вимог п.12.1 ПДР України, водій ОСОБА_7 допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_5 .
Внаслідок недотримання обвинуваченим ОСОБА_7 п.12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, котрі спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні, у вигляді політравми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, закритої хребтово-спинальної травми, забою попереково-крижового відділу хребта, забою спинного мозку та корінців, перелому крижу зліва, ускладненого стійким больовим та корінцевим синдромом.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Станом на 16.01.2020 року (дата події) діяв закон України про кримінальну відповідальність в редакції від 24.09.2008 року.
Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
Згідно пояснень даних в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 , він вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті та пояснив, що 16.01.2020 року, приблизно о 16:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , у населеному пункті по вул.Центральна с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, рухаючись зі швидкістю приблизно 140 км/год., не врахував дорожню обстановку, своєчасно не застосував заходів до зниження швидкості транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого ОСОБА_5 , який рухався попереду у попутному напрямку. У наслідок ДТП потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження.
Як пояснив суду потерпілий ОСОБА_5 , 16.01.2020 року, приблизно о 16 год., він (керуючи автомобілем марки «СHEVROLET LACETTI», номерний знак НОМЕР_2 ), рухався по вул. Центральна с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області (зі сторони м. Павлоград в напрямку смт. Юр`ївка). Разом із ним в машині були пасажири. Потерпілий рухався по своїй смузі, обвинувачений намагався здійснити обгін, однак допустив зіткнення транспортних засобів (з подальшим перекиданням). Внаслідок ДТП він (потерпілий) зазнав тілесних ушкоджень, понад 20-ть днів проходив стаціонарне лікування.
З показів даних в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 слідує, що взимку (не виключено 16.01.2020 року, о 16:00 годин) він у якості пасажира знаходився в автомобілі марки «Mercedes-Benz» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 , їхали з м.Павлоград Дніпропетровської області в напрямку смт.Юр`ївка Дніпропетровської області. В с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 , після здійснення обгону транспортних засобів, які рухались попутно, знову почав займати праву смугу дороги у напрямку смт.Юр`ївка Дніпропетровської області, однак здійснюючи такий маневр допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» під керуванням потерпілого, який їхав попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відбулося перекидання та пошкодження автомобілів.
Свідок ОСОБА_9 показав суду, що в січні 2020 року, приблизно о 16 год., їхав у якості пасажира в автомобілі під керуванням потерпілого ОСОБА_5 , виїхали з с. Вербуватівка, їхали в напрямку смт. Юр`ївка. Швидкість руху складала приблизно 60 км/год. В`їджаючи в с. Варварівку (біля магазину «Лелека»), свідок відчув сильний удар (в автомобіль) ззаду-зліва. Даний удар було спричинено автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito». Від медичної допомоги свідок відмовився.
Свідок ОСОБА_10 дав суду наступні покази в один із днів січня 2020 року, приблизно о 16 год., стояв біля магазину «Лелека» (при в`їзді в с. Варварівку зі сторони м. Павлограда), відбулося зіткнення автомобілів «СHEVROLET LACETTI» і «Mercedes-Benz», зіткнення призвело до перекидання транспортних засобів.
Крім цього:
-відповідно до відомостей, отриманих під час огляду місця ДТП, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2020 року та додатків до нього у виді фототаблиці та схеми (т.2 а.с.79-105), 16.01.2020 року на вул.Центральна с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобілів марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , та марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП відбулося перевертання цих транспортних засобів і їх пошкодження;
-відповідно до висновку судової експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу №19/104-9/2/148 від 10.03.2020 року (т.2 а.с.116-121), робоча гальмова система автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані. Система рульового керування та ходова частина на момент експертного огляду знаходиться у непрацездатному стані, при цьому непрацездатність даних систем виникла безпосередньо під час ДТП;
-відповідно до висновку судової експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу №19/104-9/2/147 від 10.03.2020 року (т.2 а.с.123-128), система рульового керування автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент експертного огляду знаходиться в працездатному стані. Робоча гальмова система та ходова частина автомобіля на момент експертного огляду знаходиться у непрацездатному стані, при цьому непрацездатність даних систем виникла безпосередньо під час ДТП;
-відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №19/104-9/2/149 від 10.03.2020 року (т.2 а.с.130-136), в момент первинного зіткнення автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , з автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , кут між продовжними осями транспортних засобів складав від 5° до 10° щодо продовжної осі автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 ;
-відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №19/104-9/2/401 від 25.03.2020 року (т.2 а.с.138-140), в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.1.5 ПДР України. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_7 визначалася виконанням ним вимог п.12.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволяли б йому виконати їх. Дії водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , при заданому механізмі події, не відповідають вимогам п.12.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події ДТП. При згаданому механізмі події в діях водія автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 невідповідність вимогам п.1.5 ПДР України не вбачається;
-відповідно до висновку судово-медичної експертизи №52 від 23.03.2020 року (т.2 а.с.141-143), у потерпілого ОСОБА_5 виявлені середньої тяжкості тілесні ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні, у вигляді політравми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, закритої хребтово-спинальної травми, забою попереково-крижового відділу хребта, забою спинного мозку та корінців, перелому крижу зліва, ускладненого стійким больовим та корінцевим синдромом. Виявлені тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму у вищевказані ділянки, від дії тупого, твердого предмету (предметів) чи при ударі о такий (такі). Цими предметами могли бути частини салону автомобіля всередині. Тілесні ушкодження могли утворитися 16.01.2020 року під час дорожньо-транспортної пригоди.
Суд, у відповідності до ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження доведена. Вчинене ОСОБА_7 підлягає кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, згідно вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за вчинення якого передбачено більш м`які покарання ніж позбавлення волі, а максимальний штраф йому може бути призначено у розмірі не більше п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (згідно редакції ч.1 ст.286 КК України, яка діяла на 16.01.2020 року), раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Також, суд враховує висновок досудової доповіді, відповідно до котрої ризик вчинення ОСОБА_7 повторних кримінальних правопорушень, ризик небезпеки ОСОБА_7 для суспільства і окремих осіб оцінюється як низький. На думку органу з питань пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливо.
Крім цього, суд приймає до уваги те, що обвинувачений добровільно відшкодував потерпілому 11056 грн. (т. 2 а.с. 158) витрати на лікування.
З таких підстав, суд призначає покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст.286 КК України (в редакції від 24.09.2008 року) у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами .

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, конкретні обставини справи викладені вище (раніше не судимий, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання), суд знаходить за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України (щодо обмеження волі).
Потерпілий ОСОБА_5 (він же цивільний позивач) до обвинуваченого ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 75000 грн. моральної шкоди.
Цивільний позивач ОСОБА_11 заявила цивільний позов (т. 3 а.с. 119-121) у якому просить стягнути на її користь шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме :
-з обвинуваченого матеріальну шкоду 47635,75 грн. (за пошкодження автомобіля, витрати пов`язані з визначенням вартості автомобіля, витрати пов`язані з транспортуванням автомобіля евакуатором з місця ДТП);
-з обвинуваченого моральну шкоду 25000 грн;
-з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» суму страхового відшкодування 50242,92 грн.
Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_7 позов ОСОБА_11 не визнав, позов ОСОБА_5 визнав частково (визнав 25 тис. грн.).
Суд вважає позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 таким, що підлягає задоволенню частково;
позов ОСОБА_11 (в його частинах):
-до ОСОБА_7 в частині відшкодування витрат за пошкодження автомобіля задоволенню не підлягає;
-до ОСОБА_7 в частині визначення вартості автомобіля задоволенню не підлягає;
-до ОСОБА_7 в частині стягнення витрат за транспортування автомобіля з місця ДТП підлягає задоволенню;
-до ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково;
-до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» щодо стягнення суми страхового відшкодування підлягає задоволенню.
При цьому суд виходить з наступного.
Щодо відшкодування шкоди за пошкодження автомобіля суд враховує згідно звіту № 5893 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (т. 3 а.с. 83-85), який було складено за замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», ринкова вартість автомобіля належного ОСОБА_11 до моменту аварії складала 106358,32 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля після ДТП становить 180176,85 грн., відповідно до висновку експертного дослідження № 5893/1 від 25.09.2020 року (т. 3 а.с. 90) вартість автомобіля у пошкодженому стані (після ДТП) становить 54115,40 грн.
Звіт № 04-20-3Б (т. 1 а.с. 34-59) наданий суду цивільним позивачем ОСОБА_11 про незалежну оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 не приймається судом до уваги (а сплачені за його складання кошти не підлягають стягненню) у зв`язку з наступним.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який є спеціальним законом для даних випадків), чітко визначено випадок, коли потерпілий (в даному випадку позивач) має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, а саме: виходячи із п.34.3.ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, які мають право на відшкодування збитків, отримують право: самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у випадку, якщо після своєчасного повідомлення страховика останній не направив аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого і в цьому випадку особи які сплатили витрати по складанню експертизи (звіту) отримують право на повернення сплачених коштів за складання дослідження.
Відтак, виходячи із зазначених норм матеріального права, особи, які мають право на відшкодування збитків, отримують право: самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у випадку, якщо після своєчасного повідомлення страховика останній не направив аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого і в цьому випадку особи які сплатили витрати по складанню експертизи (звіту) отримують право на повернення сплачених коштів за складання дослідження.
Разом з цим, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» направляло уповноважену особу до місцезнаходження пошкодженого майна автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , яким було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, зауваження щодо повноти складених актів огляду пошкодженого транспортного засобу від потерпілої особи не надходили.
Таким чином, спеціальний закон визначив випадок, коли потерпілий отримує право на повернення сплачених коштів за складання дослідження, а тому в рамках даної справи оскарження потерпілою особою розміру визначеного збитку безпідставне, оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» у строк, визначений спеціальним законом, оглянув пошкоджений транспортний засіб.
А тому правових підстав для застосування звіту № 04-20-3Б від 16.01.2020 року при визначенні розміру страхового відшкодування у ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» не має.
Крім цього, звіт про незалежну оцінку вартості відновлювального ремонту і матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 04-20-3Б від 16.01.2020 року, на замовлення позивача, є таким, що проведений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки п.5.2. згаданої Методики передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду колісних транспортних засобів (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, а у п.5.7. згаданої Методики вказано, що після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами.
Проте, оцінювачем (який склав звіт № 04-20-3Б), як і позивачем не було повідомлено ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про час та місце огляду пошкодженого автомобіля (принаймні, таких доказів суду не надано), що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість проведеного дослідження звіту № 04-20-3Б від 16.01.2020 року.
Крім цього, у наданому позивачем звіті № 04-20-3Б від 16.01.2020 року відсутня інформація щодо вартості транспортного засобу після ДТП.
Стосовно позовної вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_11 в частині стягнення витрат за транспортування автомобіля з місця ДТП (в розмірі 3100 грн.), то вона підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Дані втрати (понесені цивільним позивачем) документально підтверджені наданими суду документами (т. 1 а.с. 29-33).
Щодо позовних вимог про відшкодування шкоди за пошкодження автомобіля, суд приходить до наступного.
У відповідності звіту № 5893 (т. 3 а.с. 83-93), який було складено на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», вартість автомобіля Шевролет до ДТП становила 106358,32 грн., вартість відновлювального ремонту 180176,85 грн. Згідно висновку експертного дослідження № 5893/01 (т. 3 а.с. 90) вартість згаданого автомобіля у пошкодженому стані (після ДТП) складає 54115,40 грн.
Оскільки, згідно проведеного дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля Шевролет становить 180176,85 грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП становила 106358,32 грн., отже відновлювати пошкоджений автомобіль економічно не доцільно.
Відповідно до п.30.1. ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, у відповідності до п. 30.2. ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.
Оскільки, ринкова вартість автомобіля Шевролет на момент ДТП складала 106358,32 грн., а розмір ринкової (залишкової) вартості пошкодженого автомобіля, який залишився у позивача складав 54115,40 грн., то відповідно до вищенаведений положень ст. 29, п.30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власнику ТЗ належить до відшкодування 52242,92 грн. (106358,32 грн. мінус 54115,40 грн.).
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про страхування»: «Франшиза частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування».
Згідно п. 2 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи».
Розмір франшизи, передбачений полісом страхування № АО/1865905 становить 2000 грн. та підлягає вирахуванню із розміру страхового відшкодування.
Враховуючи викладене вище, власнику ТЗ належить до відшкодування 52242,92 грн. мінус 2000 грн. = 50242,92 грн. (за договором страхування № АО/1865905 від 15.10.2019 року).
Зважаючи на те, що до моменту ДТП вартість автомобіля Шевроле становила 106358,32 грн., після ДТП залишкова вартість автомобіля (який лишився у власності цивільного позивача) становить 54115,40 грн., а судом прийнято рішення про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 50242,92 грн. (тобто різниця у вартості майна, за вирахуванням франшизи), позов в частині стягнення з обвинуваченого збитків за пошкодження автомобіля задоволенню не підлягає.
При цьому суд, керується і тим, що не можна двічі стягувати збитки за пошкодження одного майна.
Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_7 грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 в сумі 75 000,00 гривень, цивільному позивачеві ОСОБА_11 в сумі 25 000,00 гривень, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Згідно з вимогами частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала (пункт 1 частини 2 статті 1167 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.
Аналіз викладених норм права дає підстави для висновку про те, що моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки має бути відшкодована особою, яка її завдала.
Обгрунтовуючи вимоги про стягнення з ОСОБА_7 компенсації моральної шкоди в розмірі 75 000,00 гривень, ОСОБА_5 зазначив, що внаслідок отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди травм були порушені його життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського та сімейного життя, порушені стосунки з оточуючими його людьми. Внаслідок отриманих травм є фізично обмеженим, відчуває фізичний біль, не може ефективно вирішувати побутові проблеми сім`ї, мати повноцінне сімейне життя.
Обгрунтовуючи вимоги про стягнення з ОСОБА_7 компенсації моральної шкоди в розмірі 25 000,00 гривень, цивільний позивач ОСОБА_11 зазначила, що внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу було порушено її нормальне існування, через неможливість продовження активного громадського та сімейного життя, користування власним транспортним засобом. Оскільки автомобіль став технічно несправним, ця обставина призвела до виникнення постійних незручностей і додаткових витрат, пов`язаних із ускладенням вирішення особистих та сімейних справ, в тому рахунку і прибуття її чоловіка потерпілого ОСОБА_5 до лікувального закладу. До теперішнього часу несправність транспортного засобу не усунута.
Суд приймає до уваги доводи потерпілого та погоджується з тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченого, потерпілому завдано ушкодження здоров`ю, внаслідок чого він дійсно зазнав моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, душевних стражданнях, вимушеній зміні звичайного способу життя під час амбулаторного та стаціонарного лікування.
Також суд погоджується з доводами цивільного позивача про те, що їй завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження майна та викликаних цим змін в її звичайному укладі життя.
Разом з тим, лише факт спричинення моральної шкоди, згідно з вимогами законодавства, не є матеріально-правовою презумпцією для стягнення компенсації за таку шкоду у визначеному позивачем розмірі, оскільки відповідно до засад змагальності судочинства розрахунок суми відшкодування підлягає доведенню з урахуванням встановлених законом умов.
Так, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина з статті 23 ЦК України).
Однак, ОСОБА_5 , вказуючи на суттєві зміни в його звичайному способі життя, не надав суду будь-яких доказів (медичних висновків, довідок, рекомендацій тощо) на підтвердження того, що завдані травми призвели до такого розладу здоров`я, який суттєво вплинув на його соціальне і сімейне життя.
Суд критично відноситься і до тверджень цивільного позивача ОСОБА_11 щодо вкрай суттєвого ускладнення продовження активного громадського і сімейного життя у зв`язку із пошкодженням автомобіля, оскільки такі доводи не підтверджено належними доказами.
З огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, оцінивши в сукупності викладені в позовах обставини, суд вважає справедливим та співмірним характеру вчиненого правопорушення, тяжкості фізичних та душевних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_5 , моральних страждань, котрі зазнав цивільний позивач ОСОБА_11 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, суд задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди частково та стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 25 000,00 гривень, на користь ОСОБА_11 4 000,00 гривень.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_5 , суд (у тому числі) враховує і позицію цивільного відповідача, який визнав позов у цій частині на суму 25 тис. грн.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (в редакції від 24.09.2008 року) та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік дев`ять місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з ст.76 КК України, ОСОБА_7 на протязі іспитового строку зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових товарознавчих та трасологічних експертиз в сумі 5495,35 гривень.
Цивільні позови :
-позов ОСОБА_5 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 (1982 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 ) на відшкодування моральної шкоди двадцять п`ять тисяч грн.;
-позов ОСОБА_11 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 (1984 року народження) на відшкодування моральної шкоди чотири тисячі грн.; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 (1984 року народження) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі три тисячі сто грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_11 (1984 року народження) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі п`ятдесят тисяч двісті сорок дві грн. 92 коп.
В інших частинах позовів - відмовити.
Речові докази:

1)Автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 залишити ОСОБА_11 , як власнику;
2)Автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 110 D», д.н.з. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_7 , як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.
Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, захиснику, надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1