Провадження №1-кп/761/1146/2021
В И Р О К
іменем України

23 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002214 від 06.03.2019, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

07.10.2008 Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.186, ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

26.06.2009 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі;

15.04.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

13.06.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

20.02.2017 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

15.05.2018 Деснянським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі, 22.02.2019 року звільнився по відбуттю строку покарання;

засудженого 20.08.2019 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 18 червня 2019 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись біля будинку № 5, що по вул. Житкова в м. Києві побачив припаркований автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом повторного таємного викрадення.

Переконавшись, що на дворі нікого немає та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_2 18 червня 2019 року, приблизно о 04 годині 35 хвилин, підійшов до припаркованого біля вищевказаного будинку автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , та за допомогою раніше заготовлених інструментів відчинив капот, та повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме: акумуляторну батарею «Enrun», вартістю 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні таємного викрадення 18.06.2019 акумуляторної батареї з автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , визнав повністю та суду пояснив, що 18 червня 2019 року, приблизно о 04 годині 35 хвилин, знаходячись біля будинку № 5, що по вул. Житкова в м. Києві, він відкрив капот та викрав з автомобіля «Деу Ланос» акумуляторну батарею, яку хотів потім продати, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Зранку того ж дня його затримали працівники поліції, які вилучили у нього з рюкзака, який був при ньому, викрадену ним акумуляторну батарею. Вартість вказаної акумуляторної батареї він не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та просив суворо його не карати.

Не дивлячись на повне визнання вини обвинуваченим, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого 18.06.2019 за адресою: м. Київ, вул Житкова, 5, також підтверджується наступними доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що в травні 2019 року на вул. Житкова в м. Києві з його автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 було викрадено акумуляторну батарею. Приїхавши на місце злочину, за запрошенням працівників поліції, він спостерігав за слідчими діями з обвинуваченим, а свою акумуляторну батарею він, в подальшому, помітив в рюкзаку обвинуваченого ОСОБА_2 . Зазначив, що обвинувачений, відтворюючи події злочину показав як відкручував гайку з його акумулятора, та виймав його з авто. Акумуляторну батарею йому в подальшому було повернуто, а тому він не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_2 .

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2019, згідно якого ОСОБА_15 заявив, що в період часу з 22 години 17 червня 2019 року по 05 годину 18 червня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена особа таємно викрала з автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , акумуляторну батарею «Enrun», вартістю 1500 грн. (т.2 а.с. 16-17);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2019, згідно з якого ОСОБА_15 заявив, що 18.06.2019 в період часу з 00 години по 05 годину, за адресою: АДРЕСА_3 , невідома особа викрала акумуляторну батарею з «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 (т.2 а.с. 18);

- даними протоколу огляду місця події від 18.06.2019 з ілюстративною фототаблицею, згідно якого встановлено, що об`єктом огляду є асфальтована земельна ділянка, яка знаходиться біля магазину «Watsons» за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 14. В ході проведення огляду встановлено, що на вказаній ділянці знаходиться особа чоловічої статі, яка представилась як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поряд з останнім на асфальті виявлено рюкзак синього кольору, в середині якого знаходиться мішок білого кольору, в середині якого знаходиться акумуляторна батарея сірого кольору марки «Enrun». Як пояснив ОСОБА_2 вказану акумуляторну батарею він 18.06.2019 приблизно о 04 год. викрав з автомобіля «Деу Ланос» за адресою: м. Київ, вул. Житкова, 5 (т.2 а.с. 19-23);

- даними постанови про визнання майна речовим доказом від 18.06.2019, згідно з якою акумуляторна батарея сірого кольору марки «Enrun» з характеристиками 60 Ah, 12 V, 550 A, на якій міститься номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному №0005901 (т.2 а.с. 24);

- даними протоколу огляду місця події від 18.06.2019 з ілюстративною фото таблицею та відеозаписом, згідно якого об`єктом огляду являється ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , на якій припаркований автомобіль марки «Деу Ланос», з якого виявлено та вилучено 8 слідів папілярних узорів (т.2 а.с. 26-32);

- даними постанови про визнання майна речовим доказом від 18.06.2019, згідно з якою СD-диск визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005901 (т.2 а.с. 33);

- даними висновку експерта від 12.07.2019 за № 17-1/1005, згідно якого «..1. Сліди рук з найбільшими розмірами по осях 15x23 мм, 13x27 мм, 17x19 мм, 19x24 мм, 31x60 мм, 26x59 мм, 10x27 мм, які надано на дослідження в спеціальному пакеті №ЕХР0119536, та слід руки з найбільшими розмірами по осях 23x37 мм, який надано на дослідження в спеціальному пакеті №ЕХР0118849, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 8x11 мм, непридатний для ідентифікації за ним особи. 2. Сліди пальців рук з найбільшими розмірами по осях 15x23 мм та 13x27 мм, залишені відповідно великим пальцем лівої та великим пальцем правої руки гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сліди рук з розмірами по осях 17x19 мм, 19x24 мм, 10x27 мм та 23x37 мм залишені відповідно безіменним пальцем, середнім пальцем, вказівним пальцем лівої руки та долонею правої руки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сліди пальців рук з найбільшими розмірами по осях 31x60 мм, 26x59 мм залишені не гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.» (т.2 а.с. 44-58);

- даними протоколу огляду предметів від 18.06.2019 з ілюстративною фототаблицею, згідно якого об`єктом огляду являється приміщення кабінету № 16, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 43а у м. Києві, де на підлозі біля столу розташований акумулятор «Enrun», який був оглянутий та детально описаний. Також в ході огляду акумулятору «Enrun» з його поверхні було вилучено один слід папілярного візерунку (т.2 а.с. 59-64);

- даними висновку експерта від 30.07.2019 за № 13-3/337, згідно якого «..Ринкова вартість: вилученої акумуляторної батареї сірого кольору марки «Enrun», за характеристиками 60 Аh, 12V, 550 А, на якому міститься номер 0533531x50147, в задовільному та справному стані, 2019 року, станом на 18.06.2019 могла становити: 1584,36 грн. (одну тисячу п`ятсот вісімдесят чотири грн. 36 коп.)» (т.2 а.с. 147-151);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 18.06.2019, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був затриманий 18.06.2019 за підозрою у вчиненні повторно, таємно крадіжки акумулятора з автомобіля «Деу Ланос» 18.06.2019 за адресою: м. Київ, вул. Житкова, 5 (т.2 а.с. 70-73);

Суд, оцінюючи надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у скоєні інкримінованого йому злочину.

Так, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_14 , дані протоколу огляду місця події, під час якого у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено викрадену акумуляторну батарею «Enrun», висновком експерта, з якого вбачається, що з місця події під час огляду було виявлено та вилучено сліди папілярних узорів, які належать ОСОБА_2 , та інші досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив повторне, таємне викрадення чужого майна.

Таким чином суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

При цьому на обґрунтування винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення прокурором також було надано протокол проведення слідчого експерименту від 18.06.2019 з відеозаписом до нього (т.2 а.с. 74-78).

Разом з тим такий доказ суд визнає недопустимим з огляду на наступне.

Так, згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2019 з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, ОСОБА_2 , перебуваючи у дворі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , на запитання слідчого розповів про обставини вчинення ним крадіжки акумулятора з автомобіля «Деу Ланос» 18.06.2019.

Відповідно до положень ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Втім, зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2019 з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_2 не демонстрував спосіб, яким він проник до автомобіля, яким чином від`єднав акумулятор, як його дістав та куди поклав. На місці проведення слідчого експерименту взагалі був відсутній автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , з якого ОСОБА_2 таємно викрав акумуляторну батарею «Enrun», не проводились вимірювання, фотографування, звукозапис, не складались плани і схеми, не виготовлялись графічні зображення, відбитки та зліпки.

Судом встановлено, що слідчий експеримент, проведений 18.06.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_2 полягав у опитуванні останнього про обставини вчинення ним злочину, при цьому останній на запитання слідчого розповів про обставини вчинення ним крадіжки акумулятора з автомобіля «Деу Ланос» 18.06.2019.

Згідно ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, у протоколі проведення слідчого експерименту, складеного слідчою СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 18.06.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_2 фактично зафіксовані показання підозрюваного ОСОБА_2 щодо вчинення ним таємного викрадення акумуляторної батареї «Enrun» з автомобіля марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже протокол проведення слідчого експерименту, складеного слідчою СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 18.06.2019 не відповідає вимогам ст. 240 КПК України, оскільки по суті така слідча дія не є слідчим експериментом, а є допитом підозрюваного.

При цьому суд відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України не вправі обґрунтовувати свій вирок показаннями, наданими слідчому.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, суд визнає недопустимим доказом дані, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту, складеного слідчою СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 18.06.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_2 , а також речовий доказ СD-диск із відеозаписом проведення такої слідчої дії (т.2 а.с. 74-78, 79).

Визнання недопустимими таких доказів не впливає на висновки суду щодо визнання ОСОБА_2 винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а саме акумуляторної батареї «Enrun» з автомобіля марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , оскільки його винуватість підтверджується сукупністю інших доказів, ретельно досліджених в судовому засіданні, які визнані судом належними, допустимими, а їх сукупність достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні такого злочину.

Разом з тим, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 06 березня 2019 року приблизно о 03 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 32, що по вул. Берлінського в м. Києві побачив припаркований автомобіль «ГАЗ2705», д.н.з. НОМЕР_3 . В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом повторного, таємного викрадення.

Переконавшись, що на дворі нікого немає та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_2 06 березня 2019 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, підійшов до припаркованого біля вищевказаного будинку автомобіля «ГА32705», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_17 , та за допомогою раніше заготовлених інструментів відчинив капот, та повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: акумуляторну батарею «Feon», вартістю 1133,33 (одна тисяча сто тринадцять три) гривень 33 копійки.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 1133,33 (одна тисяча сто тридцять три) грн. 33 коп.

Окрім цього, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 29 квітня 2019 року, приблизно о 02 годині 40 хвилин, знаходячись біля будинку № 12/14, що по вул. Тираспільській у м. Києві побачив припаркований автомобіль «DAF CF75», д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 . В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом повторного, таємного викрадення.

Переконавшись, що на дворі нікого немає та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_2 29 квітня 2019 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, підійшов до припаркованого за вищевказаною адресою автомобіля «DAF CF75», д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 та за допомогою раніше заготовлених інструментів повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: дві акумуляторні батареї «Fеоn», вартістю 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Також, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 09 травня 2019 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, знаходячись будинку № 24, що по вул. Щусєва в м. Києві побачив припаркований автомобіль «ІVЕCO», д.н.з. НОМЕР_5 . В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом повторного, таємного викрадення.

Переконавшись, що на дворі нікого немає та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_2 09 травня 2019 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, підійшов до припаркованого біля вищевказаного будинку автомобіля «ІVЕCO», д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_19 , та за допомогою раніше заготовлених інструментів від`єднав дві акумуляторні батареї, та повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_19 , а саме: дві акумуляторні батареї «Fеоn», вартістю 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп.

Окрім цього, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 06 червня 2019 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин знаходячись біля будинку № 12/14, що по вул. Тираспільській у м. Києві побачив припаркований автомобіль «Мерседес МАН» д.н.з. НОМЕР_6 . В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом повторного, таємного викрадення.

Переконавшись, що на дворі нікого немає та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_2 06 червня 2019 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, підійшов до припаркованого за вищевказаною адресою автомобіля «Мерседес МАН», д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 та за допомогою раніше заготовлених інструментів повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: дві акумуляторні батарею «Enrun», вартістю 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних вище злочинів не визнав та суду пояснив, що 18.06.2019 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні крадіжки акумуляторної батареї з автомобіля «Деу Ланос», після чого його доставили у приміщення управління поліції, де запропонували взяти на себе вину за вчинення чотирьох схожих крадіжок майна на території Шевченківського району м. Києва. Він погодився написати відповідні явки з повинною за чай та цигарки, які обіцяли йому працівники поліції. Потім його без присутності його захисника вивезли за чотирма адресами у Шевченківському районі м. Києва де він за вказівкою слідчого та оперативного працівника, під їх тиском сказав, що вчинив крадіжки акумуляторів з автомобілів. Однак таких злочинів він не вчиняв, а показання про це під час слідчого експерименту давав під тиском та погрозами, що йому не повернуть його сумку з речами.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за епізодами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 прокурором було надано наступні докази, які були ретельно досліджені в судовому засіданні, а саме:

- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.06.2019, згідно якого ОСОБА_10 заявив, що 06.06.2019 в період часу з 00 год. 10 хв. по 02 год. 30 хв., зі стоянки за адресою: АДРЕСА_4 , невстановлена особа викрала два автомобільних акумулятори з автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_6 (т.2 а.с. 102);

- дані протоколу огляду місця події від 06.06.2019, згідно якого оглянуто земельну ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , загальним розміром приблизно 5х5 метрів, на території охоронюваної стоянки автомобілів (т.2 а.с. 103-105);

- дані висновку експерта від 31.07.2019 за № 13-3/386, згідно якого «..1. Ринкова вартість двох акумуляторних батарей марки «Іsta» 6ст225 Аh, станом на 06.06.2019, могла становити: 5400,00 грн. (п`ять тисяч чотириста гривень 00 коп.)» (т.2 а.с. 108-115);

- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2019, згідно якого ОСОБА_20 заявив, що в період часу з 00 год 10 хв. по 05 год. 30 хв. 09.05.2019 за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 24 на проїжджій частині, невстановлена особа здійснила крадіжку двох акумуляторів чорного кольору, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «IVECO» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 (т.2 а.с. 119-120);

- дані протоколу огляду місця події від 09.05.2019, згідно якого оглянуто проїжджу частину дороги розміром 20х20 метрів, яка розміщена поряд з будинком АДРЕСА_5 , та автомобіль марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_5 (т.2 а.с. 121-123);

- дані висновку експерта від 31.07.2019 за № 13-3/387, згідно якого «..1. Ринкова вартість двох акумуляторних батарей чорного кольору «Feon» 100Аh 800A, станом на 10.05.2019, могла становити: 3666,00 грн. (три тисячі шістсо шістдесят шість гривень 66 коп.)» (т.2 а.с. 127-136);

- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2019, згідно якого ОСОБА_21 заявив, що в період часу з 27.04.2019 14 год. 00 хв. по 30.04.2019 15 год. 30 хв. зі стоянки за адресою: АДРЕСА_4 , невстановлена особа здійснила крадіжку двох акумуляторів із автомобіля «DAF CF75», д.н.з. НОМЕР_4 . (т.2 а.с. 138-139);

- дані протоколу огляду місця події з ілюстративною фототаблицею від 30.04.2019, згідно якого оглянуто асфальтовану ділянку місцевості загальним розміром приблизно 5х5 метрів, за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 12/14, та автомобіля марки «DAF СF75» д.н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 (т.2 а.с. 140-145);

- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.03.2019, згідно якого ОСОБА_18 заявила, що 06.03.2019 приблизно о 09 год. 15 хв., за адресою: м. Київ, вул. Берлінського, 31, виявила крадіжку акумулятора із автомобіля «ГАЗ2705» д.н.з. НОМЕР_3 (т.2 а.с. 153-154);

- дані протоколу огляду місця події від 06.03.2019, згідно якого оглянуто асфальтовану ділянку, яка знаходиться з торцевої частини будинку АДРЕСА_6 , та автомобіля «ГАЗ2705» д.н.з. НОМЕР_3 (т.2 а.с. 155-157);

- дані висновку експерта від 31.07.2019 за № 13-3/338, згідно якого «..1. Ринкова вартість акумуляторної батареї марки «FEON» 6ст, 100Ah, 2018 року випуску, станом на 06.03.2019, могла становити: 1133,33 (одна тисяча сто тридцять три гривні 33 коп.)» (т.2 а.с. 160-169);

- дані протоколу огляду місця події від 18.06.2019 з відеозаписом, згідно якого об`єктом огляду являється територія пункту прийому вторсировини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , де було виявлено та вилучено дві акумуляторні батареї, що мають механічні пошкодження. Присутня під час огляду ОСОБА_22 , пояснила, що вказані акумулятори приніс наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_23 , який раніше шість разів приносив акумулятори у березні, квітні та травні цього року. (т.2 а.с. 65-68);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019, згідно якого було проведено слідчий експеримент щодо крадіжки акумулятора за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 14 год. 00 хв. 27.04.2019 по 15 год. 30 хв. 30.04.2019 (т.2 а.с. 83-86);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019, з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_2 дав пояснення про обставини крадіжки двох акумуляторних батарей 06.06.2019 в період часу з 00 год. 10 хв. по 02 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 87-90);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_2 дав пояснення про обставини крадіжки акумуляторних батарей 09.05.2019 в період часу з 00 год. 10 хв. по 05 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 24 (т.2 а.с. 91-94);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_2 дав пояснення про обставини крадіжки акумуляторної батареї в період часу з 21 год. 00 хв. 05.03.2019 по 09 год. 15 хв. 06.03.2019 за адресою: м. Київ, вул Берлінського, 31 (т.2 а.с. 95-99);

- дані постанови про визнання майна речовим доказом від 24.06.2019, згідно з якою СD-диск визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005901 (т.2 а.с. 100);

Крім того, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що працює у ТОВ «Дружба-2», якому належить автостоянка за адресою: АДРЕСА_4 . На території автостоянки припарковані вантажні автомобілі, при цьому ТОВ «Дружба-2» несе повну матеріальну відповідальність перед власниками за збереження вказаних автомобілів. У 2019 році з різних автомобілів на території даної стоянки були викрадені акумуляторні батареї, вартість яких була відшкодована Товариством їх власникам. Так, 06.06.2019 стало відомо, що з вантажного автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_6 , який був припаркований на автостоянці за адресою: АДРЕСА_4 , було викрадено дві акумуляторні батареї. Хто вчинив цю та інші крадіжки потерпілому невідомо. Разом з тим, ОСОБА_10 категорично заявив суду про те, що такі крадіжки не могли бути вчинені обвинуваченим ОСОБА_2 , оскільки крадіжки акумуляторів з автостоянки продовжились і після затримання ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_10 заявив, що самотужки одна людина не могла вчинити таку крадіжку, оскільки територія автостоянки огороджена високим парканом, при цьому кожен з акумуляторів важить не менше 50 кг, а тому одна людина без сторонньої допомоги та транспортних засобів не могла вчинити таку крадіжку.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що є власником автомобіля «DAF CF75», д.н.з. НОМЕР_7 . У квітні 2019 року, точної дати він не пам`ятає, водій ОСОБА_21 залишив вказаний вантажний автомобіль на території автостоянки за адресою: АДРЕСА_4 , а зранку повідомив йому, що з вказаного автомобіля зникли два акумулятори. По приїзду на місце він виявив, що дві акумуляторні батареї дійсно зникли, а огорожа автостоянки поблизу була зламана. Зазначив, що для того, щоб дістати акумулятори із автомобіля потрібно зламати металеву кришку, потім пластиковий захист. Кожен акумулятор важить близько 40 кг. Хто міг вчинити дану крадіжку йому не відомо, обвинуваченого ОСОБА_2 він раніше ніколи не бачив.

Дослідивши всі надані докази в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність достатніх даних, які б підтверджували факти вчинення ОСОБА_2 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 відповідно, саме обвинуваченим ОСОБА_2 .

Так, надані прокурором на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні цих злочинів протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , протоколи огляду місця події від 06.06.2019, згідно якого оглянуто земельну ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , від 09.05.2019, згідно якого оглянуто проїжджу частину дороги розміром 20х20 метрів, яка розміщена поряд з будинком АДРЕСА_5 , від 30.04.2019, згідно якого оглянуто асфальтовану ділянку місцевості загальним розміром приблизно 5х5 метрів, за адресою: АДРЕСА_4 , від 06.03.2019, згідно якого оглянуто асфальтовану ділянку, яка знаходиться з торцевої частини будинку АДРЕСА_6 , та висновки судових товарознавчих експертиз від 31.07.2019 за № 13-3/386, від 31.07.2019 за № 13-3/387, від 31.07.2019 за № 13-3/338 не містять будь-яких даних які б доводили причетність ОСОБА_2 до вчинення таємного викрадення акумуляторних батарей з автомобілів за вказаними епізодами.

Що стосується даних чотирьох протоколів проведення слідчих експериментів, складених 24.06.2019 за участю ОСОБА_2 , то такі докази суд визнає недопустимими виходячи з наступного.

Так, згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019, з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, ОСОБА_2 , перебуваючи біля металевого паркану за адресою: АДРЕСА_4 , яким огороджена територія автостоянки, дав пояснення щодо крадіжки двох акумуляторів з автомобіля марки ДАФ (т.2 а.с. 83-86); даних протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019, з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_2 , перебуваючи біля металевого паркану за адресою: АДРЕСА_4 , яким огороджена територія автостоянки, дав пояснення про обставини крадіжки двох акумуляторних батарей 06.06.2019 за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 87-90); даних протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_2 перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_5 , дав пояснення про обставини крадіжки акумуляторних батарей з автомобіля марки Івеко 09.05.2019 (т.2 а.с. 91-94); даних протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 з відеозаписом до нього, який був продемонстрований у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_2 перебуваючи на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_6 , дав пояснення слідчому про обставини крадіжки акумуляторної батареї з автомобіля марки Газель (т.2 а.с. 95-99).

Відповідно до положень ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Втім, зі змісту кожного із чотирьох наведених вище протоколів проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 з відеозаписом до них, які були продемонстровані у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_2 не демонстрував спосіб, яким він проник до автомобілів, яким чином від`єднав акумулятор, як його дістав та куди поклав. На місці проведення слідчих експериментів взагалі були відсутні автомобілі «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_6 , «IVECO» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , «DAF CF75», д.н.з. НОМЕР_4 , з яких ОСОБА_2 за версією обвинувачення таємно викрав акумуляторні батареї, при цьому перебуваючи поряд з автомобілем марки «ГАЗ2705» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 до нього навіть не наближався, не відтворив обставини викрадення акумуляторної батареї з цього автомобіля. Крім того, під час проведення таких слідчих дій не проводились вимірювання, фотографування, звукозапис, не складались плани і схеми, не виготовлялись графічні зображення, відбитки та зліпки.

Судом встановлено, що слідчі експерименти, проведені 24.06.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_2 полягали у формальному опитуванні останнього про обставини вчинених ним злочинів, при цьому останній на запитання слідчого розповів про обставини вчинення ним крадіжки акумуляторів з автомобілів.

Згідно ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, у вказаних протоколах проведення слідчих експериментів, складених слідчою СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 24.06.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_2 фактично зафіксовані показання підозрюваного ОСОБА_2 щодо вчинення ним таємного викрадення акумуляторних батарей.

Отже кожен із наведених вище протоколів проведення слідчого експерименту, складених слідчою СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 24.06.2019 не відповідає вимогам ст. 240 КПК України, оскільки по суті така слідча дія не є слідчим експериментом, а є допитом підозрюваного.

При цьому суд відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати свій вирок показаннями, наданими слідчому.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, суд визнає недопустимими доказами дані, які містяться у зазначених чотирьох протоколах проведення слідчого експерименту, складених слідчою СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 24.06.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_2 , а також речовий доказ СD-диск із відеозаписами проведення таких слідчих дії (т.2 а.с. 83-86, 87-90, 91-94, 95-99, 100).

Крім того, дані протоколу огляду місця події від 18.06.2019 з відеозаписом, згідно якого об`єктом огляду являється територія пункту прийому вторсировини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , де було виявлено та вилучено дві акумуляторні батареї, що мають механічні пошкодження, (т.2 а.с. 65-68) не підтверджують причетність ОСОБА_2 до вчинення таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 .

При цьому зазначені у протоколі пояснення ОСОБА_22 , про те, що вказані акумулятори приніс наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_23 , який раніше шість разів приносив акумулятори у березні, квітні та травні цього року також не вказують прямо на обвинуваченого ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_22 не зазначає прізвище такої особи, не впізнає його за результатами проведення впізнання, та не була допитана в судовому засіданні. Співпадіння за ім`ям людини, яка принесла акумуляторні батареї на пункт приймання вторсировини, не може бути достатнім доказом причетності саме обвинуваченого ОСОБА_2 до вчинення вказаних злочинів.

Більше того, акумуляторні батареї, які були виявлені на території пункту прийому вторсировини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , не містять будь-яких індивідуальних ознак, за якими їх можливо було б ідентифікувати як предмети злочину у цьому кримінальному провадженні, вони не вилучались, не були предметом експертного дослідження, не надавались для впізнання потерпілим.

Таким чином даними протоколу огляду місця події від 18.06.2019 з відеозаписом не підтверджується ані подія злочину, ані причетність до його вчинення обвинуваченого ОСОБА_2 , а тому такий доказ також не підтверджує винуватість останнього у вчиненні таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 .

Що стосується показань потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , наданих ними в судовому засіданні, то такі показання також не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_2 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , оскільки такі потерпілі не знають хто вчинив крадіжки акумуляторів, ніколи раніше не бачили обвинуваченого та не мають підстав підозрювати саме його у вчиненні таких злочинів. Більше того, ОСОБА_10 суду пояснив, що він переконаний у непричетності ОСОБА_2 до вчинення таємного викрадення двох акумуляторних батарей з вантажного автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_6 06.06.2019 та під час його допиту докладно пояснив мотиви, з яких дійшов такого висновку.

Отже, детально дослідивши в судовому засіданні та оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про те, що наведені вище докази не містять в собі беззаперечних фактичних даних про причетність обвинуваченого до таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, причетність обвинуваченого ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.185 КК України, за епізодами таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 не підтверджується достатніми належними та допустимими фактичними даними в їх сукупності та взаємозв`язку, а також викликає обґрунтовані сумніви. Наявність таких сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, що дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку в цій частині, оскільки в суді не доведено, що кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 185 КК України за епізодами таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 вчинене обвинуваченим ОСОБА_2 .

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до обґрунтованого висновку, що не доведено, що кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 185 КК України за епізодами таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 вчинене обвинуваченим ОСОБА_2 оскільки достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вчинення даного кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_2 органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, його виправдати за вказаними епізодами.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, який вину визнав повністю, розкаявся та запевнив у неповторенні подібного, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, особою з інвалідністю не визнавався.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, та не знаходить підстав для застосування до нього положень ст.ст. 69, 75 КК України.

З огляду на наведене вище, суд переконаний, що таке покарання є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Оскільки кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_2 до постановлення вироку Деснянським районним судом м. Києва від 20 серпня 2019 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 підлягають процесуальні витрати за проведення експертизи №17-1/1005 від 12.07.2019 в розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 копійок, експертизи № 13-3/386 від 31.07.2019 в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок, експертизи № 13-3/387 від 31.07.2019 в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок, № 13-3/337 від 30.07.2019 в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 копійки; № 13-3/338 від 31.07.2019 в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_2 , слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання, покарання, призначеного цим вироком.

До строку відбування покарання ОСОБА_2 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку день за день та рахувати строк покарання з моменту затримання ОСОБА_2 , а саме з 18.06.2019.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2019, остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (три) роки 3 (три) місяці.

ОСОБА_2 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України, за епізодами таємного викрадення чужого майна 06.03.2019, 29.04.2019, 09.05.2019, 06.06.2019, чим було завдано шкоду потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдати у зв`язку з недоведеністю, що такі кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_2 .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання, а саме з 18 червня 2019 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №17-1/1005 від 12.07.2019 в розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 копійок, експертизи № 13-3/386 від 31.07.2019 в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок, експертизи № 13-3/387 від 31.07.2019 в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок, № 13-3/337 від 30.07.2019 в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 копійки; № 13-3/338 від 31.07.2019 в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Речові докази: акумуляторна батарея сірого кольору марки «Enrun» з характеристиками 60 Ah, 12 V, 550 A, на якій міститься номер НОМЕР_2 , яка повернута на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_14 повернути у розпорядження потерпілому; 4 (чотири) СD-диски, які поміщено на зберігання до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1