Справа № 133/2121/21
Провадження №11-сс/801/540/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000016 внесеного до ЄРДР 02.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що клопотання є необґрунтованим, невмотивованим та не ґрунтується на відповідних доказах, наявність яких визначена положеннями ст. ст. 132, 171, 173 КПК України, а тому, у задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000016 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2021 року. Просить винести своє рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на посіви сої, які перебувають в стадії вегетації та знаходиться на частині земельної ділянки із кадастровим номером :03:007:0001, а саме в полосі відводу дорожнього полотна автодороги Р32 Кременець - Б. Церква Ржищів по правий бік за межами населених пунктів на території Махнівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області, яка є прилеглою до земельних часток (паїв) за межами населених пунктів с. Юрівка та с. Листопадівка Хмільницького району Вінницької області в районі від умовної крайньої межі Махнівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області до повороту на с. Тернівка Махнівської ОТГ на площі 6,3296 Га.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновку суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.07.2021 ст. слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено факт можливого самовільного захоплення сільгоспвиробниками частини земельної ділянки за межами населених пунктів на території Махнівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області із кадастровим номером :03:007:0001, яка являється полосою відводу автодороги Р32 Кременець - Б. Церква-Ржищів та є прилеглою до земельних часток (паїв) за межами населених пунктів с. Юрівка та с. Листопадівка Хмільницького району Вінницької області. Дана земельна ділянка має загальну площу відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 52,9759 Га. Частина самовільно захопленої земельної ділянки має орієнтовну площу 6,3296 Га. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно дана земельна ділянки перебуває у власності держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, правокористувачем є Служба автомобільних доріг у Вінницькій області, цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
За змістом клопотання, під час досудового розслідування та огляду даної земельної ділянки з залученням представника відділу землеустрою, регулювання земельних відносин, ЖКГ, благоустрою та управління комунальною власністю Махнівської сільської ради проведено огляд даної земельної ділянки на предмет її самовільного використання без правовстановлюючих документів. В ході огляду установлено, що на частині земельної ділянки, а саме в полосі відводу дорожнього полотна автодороги Р32 Кременець - Б.Церква Ржищів по правий бік в дійсності здійснюється вирощування сільськогосподарських культур невстановленими на даний час слідством особами вирощування сільськогосподарської культури сої, яка на час огляду 11.06.2021 перебуває в стадії вегетації. В ході огляду також установлено, що посів культури сої на даній земельній ділянці здійснено одночасною сільськогосподарською технологічною операцією разом з посівом сільськогосподарської культури сої на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0132, яка перебуває в користуванні (оренді) та обробляється сільськогосподарським виробничим кооперативом «МАЯК» .
На даний час, - за змістом клопотання,- осіб, причетних до скоєння самовільного захоплення та використання земельної ділянки, не установлено, однак у слідства є підстави вважати, що посів сої здійснено СВК "Маяк", керівник якого, однак, заперечує причетність до таких посівів та зазначає, що на збір урожаю такої сої не претендує. Так, у клопотанні вказано, що документів, які підтверджують право власності на вказане майно не виявлено, однак є підстави вважати, що вони належать особам, які обробляють межуючі земельні ділянки сільськогосподарський виробничий кооператив «МАЯК», . Вказаний факт підтверджується показами та поясненнями працівників СВК «МАЯК», зокрема голови СВК «МАЯК» ОСОБА_8 , керуючого відділком с. Листопадівка СВК «МАЯК» ОСОБА_9 , агронома відділку с. Листопадівка СВК «МАЯК» ОСОБА_10 , механізатора СВК «МАЯК» ОСОБА_11 . У відповідності до отриманої інформації, СВК «МАЯК» земельну ділянку із кадастровим номером :03:007:0001 не обробляє, на збір урожаю з даної земельної ділянки не претендує.
Старший слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що оглянутий посів сільськогосподарської культури сої на вищевказаній земельній ділянці має істотне значення для кримінального провадження як доказ незаконної діяльності, направленої на самовільне захоплення земельної ділянки, протиправне вирощування на даній сільськогосподарських культур та подальше отримання прибутків, а отже виникла необхідність у тимчасовому вилученні та фактичному позбавленні володільця, який на даний час не установлений, можливості володіти та користуватися даним майном. Окрім цього, у слідчого є підстави вважати, що при ненакладенні арешту на дане майно посів сої, невстановлені слідством особи будуть мати можливість користуватися, володіти та розпоряджатися даними посівами, зокрема, збирати та переробляти даний врожай, що призведе до знищення доказу по кримінальному провадженню. Слідчий вказує, що є підстави вважати посів сільськогосподарської культури сої таким, що відповідає критеріям, визначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК України , тобто є тимчасово вилученим майном. А тому, з метою швидкого, всебічного розслідування кримінального провадження, з посиланням на ст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 172 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вищевказаний посів сільськогосподарської культури сої, який перебуває в стадії вегетації та знаходиться на частині земельної ділянки із кадастровим номером :03:007:0001, а саме в полосі відводу дорожнього полотна автодороги Р32 Кременець - Б.Церква Ржищів по правий бік за межами населених пунктів на території Махнівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області, яка є прилеглою до земельних часток (паїв) за межами населених пунктів с. Юрівка та с. Листопадівка Хмільницького району Вінницької області в районі від умовної крайньої межі Махнівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області до повороту на с. Тернівка Махнівської ОТГ на площі 6,3296 Га.
Стаття 132 КПК України встановлює загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частиною 3 вказаної статті передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що : 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Однак, клопотання не містить даних та до нього не додано доказів щодо обґрунтованої підозри органу досудового розслідування про те, що вчинено кримінальне правопорушення, зокрема, як вказано у клопотанні, що саме Сільськогосподарський виробничий кооператив «МАЯК» самовільно захопив дану земельну ділянку та протиправно вирощує на ній такі рослини, і що воно є такого ступеня тяжкості, що виправдовує накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури - сої.
За змістом п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого має бути зазначено про документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Крім того, у клопотанні не вказано про такі документи, не зазначено, хто є власником майна, або хто таким майном - соєю розпоряджається фактично, є її фактичним володільцем.
Таким чином, у клопотанні не зазначено власника майна, що належить арештувати, не додано документів, що підтверджують право власності певних осіб на посіви сої або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження посівами сої третіми особами.
Згідно положень статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За таких обставин, слідчий суддя вірно зазначив, що вказане клопотання слідчого є необґрунтованим, невмотивованим та не ґрунтується на відповідних доказах, наявність яких визначена положеннями ст. ст. 132, 171, 173 КПК України, а тому, у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000016 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України слід відмовити.
Таким чином, за наведених обставин апеляційним судом не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000016 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: