Справа № 357/852/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні № 0003481, внесеному до ЄРДР 03.11.2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матюші, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

13.10.2020 року приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по бульвару Олександрійському зі сторони вул. Чорновола в напрямку вул. Клінічна в м. Біла Церква Київської області, навпроти будинку №84, порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 18.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», п. 18.4 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», тобто водій ОСОБА_3 , був не уважним до дорожньої обстановки, не зменшив швидкості та не надав дорогу пішоходу, перед нерегульованим пішохідним переходом не зупинився щоб переконатися у відсутності пішоходів в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля та мала перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, оскільки для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_6 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст.46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою, відшкодував завдані ним збитки.

Потерпіла не заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозрюваний відшкодувала у повному обсязі заподіяну шкоду, наслідки закриття кримінального провадження їй роз`ясненні та зрозумілі.

Підозрюваний ОСОБА_3 просив клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити, пояснивши, що визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у повному обсязі, щиро кається у вчиненому, з потерпілою примирилися, відшкодував завдані збитки. Просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Наслідки закриття кримінального провадження з наведених підстав йому роз`ясненні та зрозумілі.

Вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши думки прокурора, потерпілої та підозрюваного, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього кодексу.

Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим, відшкодувала збитки завдані нею, усунула заподіяну шкоду.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше необережного нетяжкого злочину. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, та враховуючи думку потерпілої, яка в підготовчому судовому засіданні просила звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, зазначила, що будь-яких претензій матеріального й морального характеру до останнього не має, та проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Суд впевнився, що примирення з боку потерпілої та обвинуваченого стало результатом їх добровільного волевиявлення.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання про речові докази.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобілем марки «ВАЗ-21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити у останнього, як у власника майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1