Справа № 464/5385/20
пр.№ 1-кп/464/61/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 року Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001313 від 10.09.2020 р., за №0000402 від 02.10.2020 р. та за №0001400 від 15.10.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразовосудимого, востаннє 31.07.2018 року Сихівським районним судом м.Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі, покарання відбув, судимість непогашен,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 09.09.2020 року близько 16 год., перебуваючи по АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно, шляхом відкриття вікна дверей, зі сторони водія транспортного засобу марки «Електрон», р.н. НОМЕР_1 , яким користувався потерпілий ОСОБА_6 , тобто сховища, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1500 грн., та блютуз гарнітуру марки «Remax RB T-9», вартістю 450 грн., що належали потерпілому ОСОБА_6 . Після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 950 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_3 28.09.2020 року близько 10 год. 45 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Чарка до свята», який належить ТзОВ «Овація», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 28, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із прилавку касової зони майно ТзОВ «Овація», а саме: 3 пачки сигарет «Данхіл МасБлГолд» HOB, вартістю 60 грн. 90 коп. за одиницю та 3 пачки сигарет «Давідофф класік», вартістю 53 грн. 90 коп. за одиницю, а всього майна ТзОВ «Овація» на загальну суму 273 грн. 33 коп., після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ТзОВ «Овація» матеріальну шкоду на загальну суму 273 грн. 33 коп.

Окрім цього, ОСОБА_3 10.10.2020 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні торгового залу супермаркету «Сім 23», що по пр. Червоної Калини, 71 у м.Львові, який належить ТОВ «Клевер Сторс», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгового стелажа вказаного магазину 5 упаковок бісквіту «Барні» асорті 90 г + ланч бокс, вартістю 61 грн. 88 коп. кожна, а всього майна на загальну суму 309 грн. 04 коп., та намагався покинути приміщення вказаного супермаркету, однак його дії були помічені працівником супермаркету.

У подальшому ОСОБА_3 , будучи поміченим працівником супермаркету «Сім 23» та бажаючи досягти своєї протиправної, корисливої мети, продовжуючи свої злочинні дії, які переросли з таємного викрадення чужого майна (крадіжки) у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не реагуючи на вимоги працівника припинити протиправні дії, покинув приміщення супермаркету «Сім23» із викраденим майном та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ТОВ «Клевер Сторс» матеріальну шкоду на суму 309 грн. 04 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах. Додатково зазначив, що блютуз гарнітуру, яку викрав у водія автобуса продав. Окрім цього вказав, що вчиняв дані крадіжки у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_6 та представника потерпілого ТзОВ «Овація» надійшли заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладаються на розсуд суду.

Представник потерпілого ТОВ «Клевер Сторс» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час ті місце розгляду справи.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_6 та представників потерпілих ТОВ «Клевер Сторс»,ТзОВ «Овація».

За згодою сторін, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальним актам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно. Окрім цього, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням у сховище, повторно. Оскільки ОСОБА_3 також вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України, ч. 3 ст.185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами.

Обвинувачений ОСОБА_3 непрацевлаштований, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується формально.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Галицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 від 22.02.2021 р., ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є високим, а ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в мінімальних межах санкцій ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Ухвалою від 12.11.2020 р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, відтак зважаючи на обраний вид покарання, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Окрім цього, строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 12.11.2020 р.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі

- за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 12.11.2020 р., тобто з часу обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Речові докази:
?компакт диск CD-R, на якому знаходяться відеозаписи з магазину «Чарка до свята»; DVD-R диск, на якому містяться відеофайли із записом події 09.09.2020 р.; DVD-R диск, на якому міститься відеофайл із записом події 09.09.2020 р. у період часу з 15.32 по 15.34 год. та диск із відеозаписами з камер відеоспостереження у магазині «Сім23», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1