Справа № 504/1817/20
Номер провадження 1-кп/504/565/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ;

представника законного представника потерпілої ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в смт. Доброслав клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000409 від 28.04.2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець за національністю, громадянин України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 146 КК України.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, із застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи це тим, що підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 146 КК України залишається обґрунтованою, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Також на даний час, існують та продовжують існувати ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків чи потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_6 подала клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу вигляді особистого зобов`язання, в якому посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та положення Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначила, що доказів переховування від суду прокурором не надано, з огляду на тяжкість злочину, що інкримінується ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є доцільним, обвинувачений не судимий, офіційно одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатну матір. Дружина знаходиться у відпустці по утриманню дитини, а тому обвинувачений єдиний годувальник в родині. За місцем проживання характеризується позитивно. Згідно довідки з Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області неодноразово, у різний час здійснювались виїзди працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_7 з метою перевірки відбування ним запобіжного заходу. Фактів порушення покладених на нього судом обов`язків зафіксовано не було. ОСОБА_7 має роботу є підприємцем, орендує гараж, йому важко здійснювати підприємницьку діяльність в дома.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання, клопотання сторони захисту заперечив.

Законний представник потерпілої підтримав позицію прокурора, вважав неможливим застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, таку позицію підтримав і представник законного представника потерпілої.

При вирішенні указаних клопотань, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частина 6 ст. 181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При цьому, законодавцем не вказаний максимальний строк домашнього арешту під час судового розгляду, а тому цей строк може продовжуватись до закінчення провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обгрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбачене ч. 2 ст. 146 КК України яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочинам.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується усією сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, які дослідженні судом, змістом обвинувального акту та іншими доданими до нього матеріалами. У судовому засіданні, під час розгляду кримінального провадження по суті ОСОБА_7 вказав, що дозволив сісти дитині до свого автомобіля і лише це він визнає, а те, що викладене в обвинувальному акті ним не визнається. Вказані твердження обвинуваченого, хоча і не є показаннями по суті обвинувачення, проте можуть вказувати на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення.

Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Реєстр матеріалів досудового розслідування свідчить про те, що стороною обвинувачення зібрано достатню кількість доказів якою обґрунтовується підозра ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд виходить з наступного.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. Суд зазначає, що стороною захисту подано докази, щодо наявності в обвинуваченого достатньо міцних соціальних зв`язків, так обвинувачений є підприємцем, має постійне місце проживання, є сімейною особою, позитивно характеризується за місцем проживання, має грамоти, є колишнім військовим, має певні проблеми зі здоров`ям. Разом із тим, указані соціальні зв`язки не можуть у повній мірі знівелювати ризик переховування від суду, такий ризик існує з певною ймовірністю на даний час.

Ризики можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків в рамках кримінального провадження є обґрунтованим оскільки кримінальне провадження знаходяться на стадії судового розгляду, судом вирішено питання про порядок та обсяг дослідження доказів у справі, а також про можливість продовження судового розгляду, проте на даний час частина свідків та малолітня потерпіла не допитані у даному кримінальному провадженні. Обвинувачений маючи можливість вільного пересування, будучи на волі може здійснювати тиск на потерпілу, що є малолітньою особою та не допитаних свідків, з метою змінити покази або надати вигідні покази суду. Відтак суд вважає, що ризик можливого незаконного впливу на таких осіб з боку обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження має місце.

Крім того, заслуговують на увагу доводи прокурора про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як обвинувачений маючи можливість вільного пересування матиме можливість створення неправдивої доказової бази, з метою уникнення від покарання.

Указані ризики та обґрунтованість підозри були встановлені ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2021 року, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і на даний час не змінилися, окрім несуттєвого зменшення ризику впливу на свідків та потерпілу, оскільки судом вирішено питання про порядок та обсяг дослідження доказів у справі та здійснено допит законного представника потерпілої. Тому ризики позапроцесуальної поведінки обвинуваченого продовжують існувати, а соціальні зв`язки обвинуваченого ці ризики на даний час не зменшують. Суд наголошує, що здійснити інші процесуальні дії з моменту обрання ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, аніж ті, які перелічені судом, не видалось можливим, через відкладення судових засідань, що мало місце з об`єктивних причин -14.04.2021 року, 23.04.2021 року, 17.05.2021 року у зв`язку із неявкою захисника ОСОБА_6 , 26.05.2021 року через відсутність електроенергії у приміщені суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів, щодо ризиків поза процесуальної поведінки та обґрунтованість підозри, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів як то застави, особистого зобов`язання та домашнього арешту у певний період доби, оскільки такі заходи, на цей час, не забезпечать належної процесуальної поведінки, щодо впливу на свідків та потерпілу, з огляду на наявність суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправдним з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтерес однієї особи, суд приходить до переконання про обґрунтованість клопотання прокурора та про доцільність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також про відмову у задоволенні клопотання захисту про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на особисте зобов`язання з цих підстав.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, а саме до 27.07.2021 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 27.07.2021 року обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати цілодобово місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

- не спілкуватися з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні,

- носити електронний засіб контролю.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на особисте зобов`язання - відмовити.

Ухвалу суду для виконання направити до Київському ВП ГУ НП в м. Одесі за місцем проживання обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст. 181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Слідчий, працівник органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Київському ВП ГУ НП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1