Справа № 645/1287/16-к
Провадження № 1-кп/643/161/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року колегія суддів Московського районного суду м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника потерпілої ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_11 , обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 359 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

Встановила:

На розгляді Московського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 359 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_13 з тримання під вартою на домашній арешт , посилаючись на не , що обвинувачений ОСОБА_13 тривалий час утримується під вартою , має постійне місце мешкання , вищу освіту , позитивно характеризується за місцем попереднього навчання, раніше не судимий та відсутні ризики, на які посилається прокурор під час обрання запобіжного заходу.

Захисники ,обвинувачені підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор, потерпіла ,захисник потерпілої у судовому засіданні заперечували проти клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт .

Судова колегія, вислухав учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження , приходить до наступного .

Вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на домашній арешт, судова колегія , враховує , що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та санкція ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі. та не зникли ризики переховування обвинувачених від суду.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останньому колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершена до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України»).

На думку колегії суддів, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та санкція ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, дані про їх осіб, зокрема їх віку та стану здоров`я, а головне - посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Колегія суддів також вважає, що обраний відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З погляду на викладене, судова колегія, вважає доцільним продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою

Керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, судова колегія,
УХВАЛИЛА :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор» , який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 10.04.2021 року включно .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор», який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 10.04.2021 року включно .

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3