Справа № 487/4576/21
Провадження № 1-кс/487/3666/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000147, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000147, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України з можливістю внесення застави у сумі 1000000 гривень.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, розмір неправомірної вигоди, його матеріальний стан та характер вчинених злочинів, що йому інкримінується, вказаний випадок є виключним та зазначений у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України. В даному випадку лише застава у розмірі 1 000 000 гривень здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність всіх ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_5 , стан здоров`я за яким останній придатний до знаходження в місцях ізоляції від суспільства, наявність зв`язків у правоохоронних органах та інші обставини, які прямо вказують на неможливість виконання останнім своїх процесуальних обов`язків належним чином, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував, у зв`язку із необґрунтованістю підозри, відсутністю доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 , недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважав, що запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у підгляді нічного домашнього арешту, або застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 від 14.01.2021 за № 38 о/с ОСОБА_8 призначений на посаду старшого слідчого слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління в Одеській області, у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції.
Також, наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 від 24.02.2021 за № 288 о/с ОСОБА_5 призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, у спеціальному званні капітана поліції.
Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.
Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.
Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_5 знали та розуміли, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є службовим особами правоохоронного органу.
У своїй діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повинні керуватися Конституцією та законами України, у тому числі Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими і відомчими актами.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 41 КПК України, під час виконання доручень слідчого, співробітник оперативного підрозділу користується правами слідчого.
Відповідно до посадової інструкції, яка затверджена 22.01.2021 наказом т.в.о. начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 покладено ряд обов`язків, серед яких: дотримання вимог Конституції України та законів України під час досудового розслідування; забезпечення повного, усебічного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень у межах, установлених КПК України строків; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості; доручати відповідним оперативним підрозділам органів внутрішніх справ проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.
Також, відповідно до посадової інструкції, яка затверджена 26.03.2021 наказом начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на капітана поліції ОСОБА_5 покладено ряд обов`язків, серед яких: забезпечення виконання завдань оперативно - розшукової діяльності, повне, якісне та своєчасне виконання, доручень слідчих щодо проведення слідчих (розшукових) дій, у томі числі негласних слідчих (розшукових) дій. Забезпечує особисте дотримання дисципліни та законності при виконанні основних завдань і повноважень, а також сумлінного ставлення до виконання своїх обов`язків, тактовного та ввічливого ставлення до громадян, безумовного дотримання законності, запобігання корупції.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності та умисно вчинили корисливий корупційний злочин, а саме вимагали та одержали, як службові особи, неправомірну вигоду, за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду умисних дій з використанням свого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Так, 11.04.2008 в Ізмаїльський міський відділ надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , 1936 року народження, проживаючої в АДРЕСА_1 , про те, що її сусідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча в АДРЕСА_2 , тривалий час не з`являється за місцем мешкання. Дане повідомлення зареєстроване в ЖРЗПЗ № 2662 від 11.04.2008.
За фактом встановлення місцезнаходження зниклої без вісті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ізмаїльським міським відділом заведено оперативно розшукову справу категорії «Розшук» № 039534 від 21.11.2008.
05 лютого 2013 року до Ізмаїльского МВ надійшли матеріали сектору карного розшуку про повідомлення ОСОБА_9 про те, що місцезнаходження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , не встановлено, на підставі чого 06.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості за № 0004322 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У подальшому, здійснення досудового розслідування доручено старшому слідчому слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшим групи слідчих визначено ОСОБА_11 , однак фактичне здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось старшим слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та фактично матеріали кримінального провадження перебували у останнього.
Так під час здійснення досудового розслідування ОСОБА_11 06.05.2021 за № ВН-4/119 надано доручення на ім`я начальника Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на виконання слідчих (розшукових) дій у рамках зазначеного кримінального провадження.
В рамках виконання вищезазначеного доручення слідчого старшим оперуповноваженим відділом кримінальної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 отримано витяг за № 256316520 від 13.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з якого встановлено, що на час отримання витягу зазначене нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_12 . Також на виконання вказаного доручення, ОСОБА_5 допитано 12.04.2021 у якості свідка ОСОБА_12 за фактом придбання зазначеного нерухомого майна. Зазначену документацію разом із рапортом про виконання доручення слідчого старшим оперуповноваженим відділом кримінальної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 направлено 14.05.2021 за № ВН2/119 слідчому ОСОБА_11 .
У подальшому, розуміючи що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004322 здійснюється за фактом безвісті зниклої ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у невстановленому часі та місці вступили у злочинну змову з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 по надуманим підставам.
Так, оперуповноважений відділу кримінальної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із старшим слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 . 12.04.2021 допитав ОСОБА_12 в Ізмаїльському районному відділі поліції ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим склав протокол допиту. Під час допиту ОСОБА_12 від ОСОБА_5 стало відомо, що квартира яка належить йому нібито продана ОСОБА_13 за підробленими документами, у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження. Після допиту ОСОБА_5 натякнув ОСОБА_12 , що для не допущення подальшого розслідування факту незаконного придбання вищевказаної квартири, у тому числі уникнення обшуків із обов`язковим арештом нерухомого майна ОСОБА_12 , необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США, на що останній відповів відмовою.
У подальшому, з метою доведення до кінця злочинного умислу направленого на отримання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 склав повістку про виклик на повторний допит ОСОБА_12 в якості свідка, який заплановано на 22.06.2021 о 10 годині 00 хвилин, однак фактично здійснивши виклик на допит шляхом здійснення телефонного дзвінка на абонентський номер ОСОБА_12 .
У подальшому, 16.06.2021 приблизно о 10:30 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи біля адміністративної будівлі Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27, ОСОБА_12 зустрів старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , який нагадав ОСОБА_12 , про те що для вирішення питання щодо не допущення подальшого розслідування факту незаконного придбання квартири останнього все ж необхідно надати грошові кошти, однак вже у сумі 2500 доларів США.
Надалі, під час явки для проведення допиту, який фактично узгоджено на 02.07.2021 та перебуваючи у кабінеті № 206 адміністративної будівлі Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27, старший слідчий слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 замість проведення допиту ОСОБА_12 , почав йому погрожувати, а саме сказав що арештує ОСОБА_12 квартиру та у зв`язку з чим, може відселити його родину та взагалі позбавити його права володіння зазначеною квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Після спілкування у зазначеному кабінеті ОСОБА_8 та ОСОБА_12 вийшли на вулицю неподалік райвідділу де ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 , що для вирішення питання щодо його подальшого проживання у вищевказаній квартирі, а також знищення матеріалів кримінального провадження № 0004322 в частині, що стосується його квартири, ОСОБА_12 необхідно зателефонувати та в подальшому зустрітися з ОСОБА_5 , який скаже йому за подальші дії щодо вирішення зазначеного питання, на що ОСОБА_12 погодився, при цьому ОСОБА_8 зазначив, що вказане питання ОСОБА_12 повинен вирішити з ОСОБА_5 до понеділка, тобто до 05.07.2021, інакше будуть вжити в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004322 вищезазначені заходи.
Того ж дня, 02.07.2021, на виконання вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_5 , однак останній повідомив, що він знаходиться за межами м. Ізмаїл та по поверненню до міста йому зателефонує.
Приблизно о 13:00 годині на абонентський номер ОСОБА_12 , а саме на месенджер «Telegram» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , з питанням навіщо ОСОБА_12 йому телефонував, на що останній повідомив що його до нього направив ОСОБА_8 для вирішення його питання стосовно квартири, на що ОСОБА_5 у зазначеному месенджері повідомив, що умови щодо вирішення питання по квартирі він ОСОБА_12 раніше висловлював та запитав чи готовий ОСОБА_12 надати раніше визначену
ОСОБА_5 грошову суму, на що ОСОБА_12 відповів, що тільки може надати 2000 доларів США, та повідомив ОСОБА_5 що вони можуть зустрітись о 19.30 того ж дня у зв`язку з тим, що ОСОБА_12 о 20:00 необхідно на роботу, на що ОСОБА_5 погодився та сказав що він йому зателефонує, однак 02.07.2021 ОСОБА_5 не зателефонував.
Далі, 04.07.2021 приблизно о 10:30 годині ОСОБА_12 на його номер зателефонував ОСОБА_8 та запитав чому він до цього часу не зустрівся з ОСОБА_5 та не вирішив питання щодо квартири, на що ОСОБА_12 повідомив що ОСОБА_5 повинен був з ним зв`язатися, однак не зателефонував.
Надалі, 04.07.2021 приблизно о 11:30 годині ОСОБА_12 на його абонентський номер зателефонував ОСОБА_5 у месенджер «Telegram» однак ОСОБА_12 не встиг відповісти на дзвінок, після чого приблизно через хвилин 20 йому зателефонував ОСОБА_8 запитавши його чого він не відповідає на дзвінки ОСОБА_5 та наказав йому зателефонувати останньому, на що ОСОБА_12 погодився та подзвонив ОСОБА_5 на номер мобільного телефону, однак останній його дзвінок відхилив та передзвонив ОСОБА_12 на месенджер «Telegram». В ході розмови ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_12 необхідно цього ж дня прибути до Ізмаїльського райвідділу для зустрічі із ним, натякнувши на необхідність передачі йому неправомірної вигоди. На зазначене ОСОБА_12 , вимушено відповів згодою.
На виконання вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_12 04.07.2021 приблизно о 18:15 годині прибув до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, та через деякий час до нього на зустріч вийшов ОСОБА_5 та запитав в нього чи готовий він надати кошти, на що ОСОБА_12 повідомив, що кошти знаходяться в його автомобілі, після чого ОСОБА_12 забрав раніше обумовлену суму грошових коштів із свого автомобіля та пішов з ОСОБА_5 у приміщення відділу поліції.
Зайшовши у середину будівлі ОСОБА_5 повів ОСОБА_12 на четвертий поверх відділу поліції, де вони прослідували у кінець коридору до кабінету 413, у приміщенні якого, ОСОБА_5 надав ОСОБА_12 гарантії щодо знищення матеріалів кримінального провадження №0004322 в частині, що стосується його квартири, та наказав останньому обумовлену суму неправомірної вигоду у розмірі 2000 доларів США покласти на диван, який знаходився у зазначеному кабінеті, після чого ОСОБА_12 дістав грошові кошти, поклав на диван та вони з ОСОБА_5 вийшли із зазначеного кабінету та попрямували сходам на перший поверх до виходу з відділу поліції.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: заяви ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 16.06.2021; рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС 2 сектору 2 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області від 16.06.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2021 та 04.07.2021; відповіді УСБУ в Одеській області на доручення слідчого від 16.06.2021; протоколу затримання ОСОБА_5 від 04.07.2021; протоколу затримання ОСОБА_8 від 04.07.2021; протоколу освідування ОСОБА_5 від 04.07.2021; протоколу обшуку приміщень Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 14.04.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 04.07.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 04.07.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 05.07.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 04.07.2021.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Тому доводи сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, є безпідставними.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).
Згідно ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, прокурором доведено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 в міру своєї професіональної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, місцезнаходження яких на даний час не встановлено, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке було припинено підозрюваним не з власної волі, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.
Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наведеним стороною обвинувачення обґрунтуванням - є недоведеною.
Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1984 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 перебуває у цивільному шлюбі, має на триманні неповнолітню дитину 2012 року народження та батька, який є інвалідом ІІ групи; має постійне місце мешкання за яким проживає з цивільною дружиною та дитиною. ОСОБА_5 має вищу освіту, працює на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, має відзнаки. Повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 не має, раніше не засуджувався; розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , складає 2000 доларів США.
Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання (04.07.2021 року) та повідомлення про підозру (05.07.2021 року), оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.
Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Доводи, наведені стороною захисту, зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).
Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність виключних підстав для визначення застави у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього, оскільки застава у меншому розмірі враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, розмір шкоди, за якими ОСОБА_5 оголошено про підозру, не здатна забезпечити належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 02.09.2021 року включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 237 900 (двісті тридцять сім тисяч дев`ятсот) гривень.
У разі звільнення під заставу, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Ізмаїл Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 09.07.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1