Справа №463/4163/21
Провадження №1-кс/463/2619/21
У Х В А Л А

21 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника - адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру -

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_3 , діючи в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою про скасування повідомлення останньої про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в межах кримінального провадження № 0000205 від 13.02.2021.

В обґрунтування скарги покликається на те, що викладені в тексті підозри обставини вчинення кримінального правопорушення є надуманими і нічим не підтвердженими. Крім того, порушені права підозрюваної і її захисника та не надано матеріалів для ознайомлення. Текст повідомлення про підозру складений і підписаний неуповноваженими особами. Зокрема, зазначено, що підозра складена дізнавачем старшим інспектором сектору дізнання Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, тоді як такий правоохоронний орган був ліквідований. Крім того, підозра погоджена не уповноваженим прокурором Прокурором Личаківського відділу ЛМП № 1 радником юстиції.

Захисник в судовому засіданні скаргу підтримав. Навів пояснення, аналогічні мотивам скарги. Просить скаргу задоволити.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти обґрунтованості скарги заперечив, вважаючи підозру законною та обґрунтованою. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, додані до неї документи та самі матеріали кримінального провадження № 0000205 від 13.02.2021, вислухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відділом дізнання Львівського РУП ГУ НП у Львівській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000205 від 13.02.2021. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Оскаржуване повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 09.03.2021.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України. Зокрема, нею врегульовані випадки повідомлення про підозру (ст. 276 КПК України) порядок повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України), зміст повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України).

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то слід зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_5 можливо причетна до вчинення злочину, оскільки вона, за даними слідства, нанесла потерпілій один удар металевою лопатою в область обличчя.

Крім того, підозра містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 і про які слідчий суддя вказав вище, а що стосується аргументів сторони захисту, слідчий суддя надає їм правову оцінку та звертає увагу на таке.

Найперше, слідчий суддя відкидає будь-які аргументи сторони захисту про відсутність змісту підозри, оскільки, «зміст підозри» це не зазначення часу, місця і способу вчинення кримінального правопорушення, і так само, це не зазначення всіх складових злочину, а формування сукупності фактичних даних, які дають підстави для припущення про вчинення особою кримінального правопорушення заподіяня легких тілесних ушкоджень.

Крім того, слідчий суддя відкидає будь-які аргументи сторони захисту про відсутність достатніх доказів для вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).
В свою чергу, під час розгляду іншої справи «Грабчук проти України» (заява № 8599/02, рішення від 21.09.2006, п. 45) ЄСПЛ констатував, що провадження на стадії досудового розслідування не є кримінальним за суттю, і йому не вистачає ряду ключових елементів, які зазвичай характеризують судове кримінальне провадження.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України під судовим провадженням розуміється кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Отже, безпосередню оцінку всім аргументам сторони захисту та сторони обвинувачення, в тому числі щодо належності і допустимості доказів має надати суд при розгляді справи по суті і на думку слідчого судді, питання про наявність чи відсутність достатніх доказів про вчинення кримінального правопорушення не може вирішуватись на стадії досудового розслідування у спосіб оскарження повідомлення про підозру, оскільки таке провадження не є судовим за своєю суттю і в межах цієї скарги слідчий суддя не оцінює докази за стандартом «поза всяким розумним сумнівом».
Отже, доводи скарги про відсутність достатніх доказів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру не є підставою для скасування цього повідомлення, а мають бути перевірені під час розгляду справи по суті.
Що ж стосується аргументів сторони захисту про відсутність повноважень слідчого і прокурора, то слідчий суддя звертає увагу на таке.
Дійсно, станом на 09.03.2021 не існувало сектору дізнання Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, а був створений відділ дізнання Львівського РУП ГУ НП у Львівській області.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення.
У вступній частині оскаржуваного повідомлення вказано, що таке складено старшим дізнавачем відділу дізнання Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 . Тобто, зазначено прізвище та посаду повноважного дізнавача.
В свою чергу, інформацію про дізнавача сектору дізнання Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 зазначено у резолютивній частині повідомлення про підозру, хоча в подальшому знову вказано, що повідомлення про підозру складено старшим дізнавачем відділу дізнання Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .
Дізнавач ОСОБА_6 згідно доручення т.в.о. начальника відділу дізнання Львівського РУП ГУ НП у Львівській області від 23.02.2021 уповноважена на проведення дізнання у вказаному кримінальному провадженні, а відтак, на думку слідчого судді підозра вручена уповноваженою особою. В свою чергу, розбіжності в найменуванні посади є очевидною опискою, яка має формальний характер і яка не може бути самодостатньою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Те саме стосується доводів скарги про неповноважного прокурора, оскільки згідно постанови першого заступника керівника ЛМП № 1 від 15.02.2021, прокурор ЛМР № 1 ОСОБА_7 є старшим групи прокурорів у даному кримінальному провадженні і зазначення в повідомленні про підозру його класного чину не може бути самодостатньою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Доводи скарги про ненадання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення знаходяться поза межами вирішення питання про скасування повідомлення про підозру, а відтак вони не можуть бути підставою для задоволення скарги.
Інші доводи, викладені у скарзі, не є такими, що беззаперечно свідчать про невідповідність прийнятого процесуального рішення - повідомлення про підозру від 09.03.2021.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, КПК України, слідчий судя-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги представника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення дізнавача Львівського РУП ГУ НП у Львівській області від 09 березня 2021 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні № 0000205 від 13.02.2021.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.04.2021 року о 15.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1