Справа № 740/4307/20
Провадження № 1-кп/740/149/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 рокум. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

- потерпіла ОСОБА_4 ,

- обвинувачений ОСОБА_5 ,

- захисник ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

установив:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що дія обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу на цей час спливає, а ризики, які були підставою для його обрання і продовження, не зникли і не зменшилися. Обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за період з 10 липня по 11 вересня 2020 року до Ніжинського міськрайонного суду направлено 4 обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно нього не може забезпечити запобігання вказаних ризиків. У зв`язку з цим обраний обвинуваченому запобіжний захід необхідно продовжити строком на 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечила задоволення клопотання, зазначивши, що її підзахисний має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які проживають з ним, і застосований стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту унеможливлює влаштування на роботу та отримання заробітку. Просила замінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтрмав думку свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання прокурора, матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, завданнями та загальними засадами кримінального провадження, закріпленими у ст. 2, 7 КПК України, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні чи зміні запобіжного заходу суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд ураховує, що у кримінальному провадженні не допитані свідки, а також, що стосовно обвинуваченого направлено до суду обвинувальні акти за вчинення кримінальних правопорушень стосовно власності.
Прокурор у судовому засіданні довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що вони не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати.

Для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу і які не перестали існувати на теперішній час, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

З огляду на вказане суд вважає недоцільним замінювати запобіжний захід обвинуваченому на особисте зобов`язання та виправданим продовження дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, який є співмірним з існуючими ризиками станом на цей час та відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 331, 334, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло цілодобово, за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою - до 30 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено і підписано 04 березня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1