УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2017 по справі №1-кс/760/10687/17 в межах кримінального провадження №0000063, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, з якого вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2017 по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000063 від 30.05.2017 року було накладено арешт на майно, зокрема: речі, документи, носії інформації, які були вилучені 14.02.2017 в ході обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen transporter» д/з НОМЕР_1 .
В обґрунтування поданого клопотання, заявник стверджує, що на думку власника майна, при постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, що відповідно до ч.2 ст.174 КПК України є підставою для скасування арешту майна.
Просить слідчого суддю скасувати арешт.
В судовому засіданні представник заявника за договором адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав доводи поданого клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки на даний час немає підстав передбачених ст.. 170 КПК України для застосування арешту майна, та відповідно арештоване майно не відповідає критеріям визначеним ст.. 98 КПК України, то відсутні підстави для арешту майна.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки остаточне рішення по справі не прийняте, а жодна зі сторін не надала документи, що підтверджували б її право власності на вказане майно. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вважаю клопотання таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Так, обґрунтовуючи клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_5 є власником вилученого та арештованого майна.
З наданих слідчому судді матеріалів та пояснень учасників процесу вбачається, що слідчими з ОВС ГСУ ФР ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 30.05.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.3 ст.212, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ст.205, ч.5 ст.191, ч.3 ст.229, ч.4 ст.358 та ч.1 ст.255 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2017 року було накладено арешт на майно, зокрема: речі, документи, носії інформації, які були вилучені 14.02.2017 в ході обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen transporter» д/з НОМЕР_1 , які слідчим в подальшому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Доводи про необґрунтованість накладення арешту на вказане майно не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та суперечать чинним судовим рішенням з цього питання.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.2 п.п.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, з пояснень учасника процесу вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває, а тому вважаю доводи клопотання необґрунтованими, оскільки арешт накладено в межах розслідування кримінального правопорушення цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства, у межах кримінального провадження розслідується злочин, який міг вчинятись із застосуванням арештованого майна, речовими доказами визнано саме ті речі, на які накладено арешт.
Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2017 по справі №1-кс/760/10687/17 в межах кримінального провадження №0000063 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1