ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/322/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/29/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 3 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 ,-
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Донецька, громадянина України, українеця, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше судимого:
1) вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.11.2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком один рік;
2) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.03.2006 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до трьох років та одного місяця позбавлення волі, в силу ст. 75,104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком один рік;
3) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 28.09.2011 року за ч. 1 ст. 186 КК України, до одного року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком один рік;
4) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 27.01.2012 року за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до трьох років та шести місяців позбавлення волі, звільнений 02.12.2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання один рік, вісім місяців та два дні;
5) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 06.11.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до 2 років позбавлення волі;
6) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 30.11.2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 63, ст. 70 ч. 4 КК України до трьох років та одного місяця позбавлення волі; звільнений 10.03.2017 по відбуттю покарання;
7) вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.05.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років і двох місяців позбавлення волі, та звільнений від відбуття покарання як такий, що відбув покарання;
8) вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 05.01.2018 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.263, 70 КК України, до трьох років позбавлення волі;
9) вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2018 року за ч. 3 ст. 185, 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покаранняу виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2018 року, більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту його фактичного затримання у порядку виконання попередніх вироків, а саме 15.02.2018 року.
Згідно вироку 14.02.2018 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у внутрішньому дворі кафе-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мешкають у номері №5 готелю «Арка», вийшли з вказаного номеру та пішли відпочивати у кафе «Арка», не зачинивши за собою двері на ключ.
У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищезазначеного номеру готелю.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , впевнившись у відсутності осіб у номері № 5 готелю «Арка» та сторонніх осіб, які могли спостерігати за його діями, через вхідні двері, які не були зачинені на замикаючий пристрій, проник всередину номеру № 5 готелю «Арка».
Перебуваючи в зазначеному номері готелю та оглянувши приміщення, ОСОБА_7 , на ліжку, яке знаходиться зліва від входу до номеру готелю, помітив ноутбук ASUS X55VD та зарядний пристрій до нього загальною вартістю 5900 грн., мобільний телефон SAMSUNG Galaxy J5 SM-J500H Black та зарядний пристрій до нього загальною вартістю 2406 грн., флеш накопичувач Transcend 16 GB вартістю 294,00 грн., рюкзак фірми Drive вартістю 100,00 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3852 від 23.02.2018 року), що належать ОСОБА_9 .
Крім того, в сумці, що знаходилась біля ліжка, яке розташоване справа від входу до номеру готелю, ОСОБА_7 , виявив гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 920 грн., що належать ОСОБА_10 .
Перебуваючи у номері готелю та реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 таємно викрав вищезазначені речі та грошові кошти, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 8700 грн. та потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 920 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
При цьому зазначає, що судом було порушено його право на захист яке виразилось у тому, що його було введено в оману стосовно наслідків його згоди на розгляд кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України.
Погодження на такий розгляд було зумовлено його моральним станом, викликаним смертю батька.
Також вказує, що його захисником не було забезпечено належного виконання своїх обов`язків.
Крім того вказує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні був складений з порушенням вимог ст.. 291 КПК України, оскільки у ньому не відображено в повній мірі фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.
Також у справі не допитано свідків та не зібрано достатніх доказів на підтвердження його винуватості.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти не цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, зокрема технічного запису судового засідання від 02 серпня 2018 року, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого, та інших учасників судового провадження всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а його позиція добровільна, роз`яснив ОСОБА_7 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній та його захисник, який також був присутнім в судовому засіданні не заперечували.
Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.
За таких обставин посилання обвинуваченого на його пригнічений моральний стан, викликаний смертю батька, що в свою чергу завадило йому правильно зрозуміти наслідки згоди на розгляд кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України колегія суддів вважає безпідставним.
Згідно матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, за обставин, як про це зазначено у вироку.
За таких обставин суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким, у тому числі ОСОБА_7 , не оспорювалися і проти дослідження доказів в зазначеному порядку ніхто не заперечував.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404, ч.2 ст.394 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ОСОБА_7 оспорює в апеляційній скарзі, оскільки ці обставини, докази та законність їх отримання, у судовому засіданні ніким не оспорювалися і вони судом не досліджувалися відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.
За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 3 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді -