Справа № 740/2157/19
Провадження № 1-кп/740/41/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0001166 від 10.09.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, який не працює, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2018 близько 22 години ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з вегето-атактичним синдромом, гематоми лівої скроневої ділянки, що є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав та показав, що він 09.09.2018 ввечері прибув до будинку по АДРЕСА_2 під час конфлікту його сина ОСОБА_8 з потерпілим і намагався заспокоїти сина, який перебував у збудженому стані. Йому здалося, що потерпілий ОСОБА_6 має намір ударити його сина і тому він ударив кулаком у ліву частину обличчя потерпілого, у чому щиро кається. Заявлений потерпілим позов визнає повністю в частині відшкодування коштів на лікування у сумі 5765,43 грн і частково визнає моральну шкоду у сумі 1000 грн. Щодо вимог потерпілого про відшкодування 20 242,5 грн на юридичну допомогу адвоката, то вважає ці витрати занадто завищеними и посилався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 09.09.2018 він разом із сином ОСОБА_9 та дружиною під`їхали до гаражу, але не змогли поставити до нього свій автомобіль, оскільки перед гаражем стояв сторонній автомобіль. Вони відкотили цей автомобіль і незабаром із будинку вибігла ОСОБА_10 з двома малолітніми дітьми, яка незадоволено кричала на їх адресу, сіла за кермо автомобіля та поїхала. Цього ж дня ввечері він із сином знову прийшов до гаража, щоб вигнати автомобіль, але дорогу знову перекрив автомобіль марки «Шкода фабія», який належить ОСОБА_10 . Він піднявся до квартири АДРЕСА_3 , звідки вийшов чоловік ОСОБА_10 ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, кричав та вів себе зухвало. Він викликав працівників поліції. Під час складання протоколу він перебував у патрульному автомобілі, а його син стояв на вулиці. До сина почав чіплятися п`яний ОСОБА_12 та схватив його за руку. Вискочивши з автомобіля, він крикнув, щоб ОСОБА_12 не чіпав його сина і в цей момент відчув удар в лобову частину голови над лівим оком, який наніс йому обвинуваченийОСОБА_4 батько ОСОБА_13 . Від завданого удару він упав на спину.
10.09.2018 він потрапив до лікарні з діагнозом: струс головного мозку. На стаціонарному лікуванні перебував до 01.10.2018.
До того дня між ним та обвинуваченимконфліктів ніколи не було, причина нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень йому невідома.
Під час нанесення йому тілесних ушкоджень були присутні два працівники поліції, які знаходилися в патрульному автомобілі.
Заявлений ним цивільний позов підтримав повністю. Просить стягнути 5765,43 грн матеріальної шкоди за медикаментозне стаціонарне лікування з 10.09.2018 по 01.10.2018 та компенсувати завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн і яка полягає в тому, що йому було причинено фізичний біль та страждання в результаті ушкодження здоров*я. Він відчуває психологічний дискомфорт, насторогу, щоденно його бентежать спогади події. Тривалий час він був відірваним від активного соціального життя. Також він просить стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 20 242,5 грн.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що потерпілий є його батьком. 09.09.2018 вони з ним приїхали із села та хотіли поставити автомобіль в гараж, але перед гаражем стояв сторонній автомобіль марки «Шкода фабія». Вони відкотили його і в цей час вийшла ОСОБА_10 , посадила в автомобіль дітей та поїхала. Цього ж дня біля 21 години вони підійшли до гаража, щоб вигнати машину, але перед гаражем знову стояв вищевказаний автомобіль. Зайшовши до квартири господарів автомобіля, які живуть в їхньому під`їзді, вони попросили відігнати автомобіль, але ОСОБА_11 почав виражатися нецензурною лайкою та погрожував. Вони викликали поліцію і коли батько сидів в патрульному автомобілі та писав заяву, то ОСОБА_12 схопив його за руку. Побачивши це, батько вийшов з автомобіля та сказав ОСОБА_15 , щоб він не чіпав його. В цей час батько ОСОБА_8 - ОСОБА_4 раптово ударив ОСОБА_6 , від чого останній упав на спину.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що 09.09.2018 вона поставила автомобіль біля гаража обвинуваченого. Повернувшись через 10 хвилин, вона помітила, що автомобіль стоїть на іншому місці. З під`їзду вийшов ОСОБА_6 та в присутності двох її неповнолітніх дітей кричав на неї, використовуючи нецензурні слова. Ввечері на прохання свого чоловіка ОСОБА_8 вона знову поставила автомобіль біля того самого гаражу, на що ОСОБА_6 зробив їй зауваження, а вона, в свою чергу, попрохала показати документ про належність йому цього гаража. ЇЇ чоловік був в стані алкогольного сп`яніння. Обставин нанесення ударів потерпілому вона не бачила.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що 09.09.2018 близько 22 години під час несення патрульної служби поліцейського сектору Ніжинського ВП він разом з іншим поліцейським виїзджав за заявою потерпілого з приводу перешкоджання йому доступу до гаражу на подвір`я багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп*яніння, вчинив сварку з потерпілим. Коли вони в автомобілі з потерпілим оформляли заяву, батько ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_4 завдав один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого останній упав, а потім підвівся і хвилин через п*ять пішов із своїм сином до квартири, скаржився на погане самопочуття.

Вина обвинуваченого підтверджується також іншими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні:
заявою ОСОБА_6 від 10.09.2018 про притягнення до кримінальної відповідальності мешканця квартири АДРЕСА_3 , який 09.09.2018 близько 22 години завдав йому удар рукою в голову, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження;

висновком експерта Ніжинського міжрайонного відділу судово-медичної експертизи від 07 лютого 2019 року №36, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з вегето-атактичним синдромом, гематоми лівої скроневої ділянки, що є легким тілесним ушкодженням, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я;

довідкою централізованої бухгалтерії КЛПЗ «Ніжинської центральної міської лікарні ім. М.Галицького» №17, якою підтверджується, що ОСОБА_6 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічного відділення з 10.09.2018 по 01.10.2018 і на його лікування затрачено кошти в сумі 5 053 грн 65 коп.;

протоколом огляду місця події з фототаблицею від 25.04.2019, відповідно до якого проведено огляд на ділянці подвір`я багатоповерхового будинку по АДРЕСА_2 та виявлено ряд гаражів сірого кольору; територія біля приміщення гаражу № НОМЕР_1 , де виник конфлікт, має асфальтове покриття;

протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 24.04.2019, згідно якого у приміщенні службового кабінету АДРЕСА_4 у присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_6 останній відтворив обставини нанесення йому удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя обвинуваченим.
Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, суд дійшов висновку, що винаОСОБА_4 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення згідно ст.12 КК України, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 5 765 грн 43 коп. матеріальної шкоди, яка включає в себе витрати на медичні препарати та лікарські засоби, та 50 000 грн моральної шкоди, спричинених кримінальним правопорушенням, а також витрати на правову допомогу в сумі 20 242,5 грн.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Залишення позову без розгляду передбачено у випадках виправдання обвинуваченого або згідно ч.1 ст.326 КПК України у разі неприбуття у судове засідання цивільного позивача.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 5 765 грн 43 коп., витрачених на придбання ліків, визнаний обвинувченим і підлягає задоволенню.
Заявлену потерпілим вимогу про стягнення 50 000 грн моральної шкоди обвинувачений визнав частково у сумі 1000 грн.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.
У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд вважає, що потерпілому було завдано моральну шкоду, яка полягає в його фізичних та душевних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень. Він перебував на стаціонарному лікуванні, чим порушився уклад його життя, він зазнав душевних страждань від отриманих тілесних ушкоджень, його фізичний та психологічний стан погіршився.
Враховуючи глибину моральних страждань, заподіяних з вини обвинуваченого потерпілому, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_6 у частині відшкодування моральної шкоди у сумі 3 000 (три тисячі) гривень, яка, на думку суду, відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим переживань та страждань з урахуванням доказів, які містяться у матеріалах справи.
Щодо вимог потерпілого про відшкодування 20 242,5 грн на юридичну допомогу адвоката, то суд зазначає, що питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні врегульовано главою 8 КПК України. Перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього Кодексу, а їх розподіл регламентовано ст. 124 КПК України.
За правилами ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе потерпілий, а згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», які знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 569/10915/17, судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.
Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Потерпілим ОСОБА_6 на підтвердження розміру вказаних витрат надано договір про надання правової допомоги від 11.07.2019, звіт про виконані роботи по договору від 07.05.2021 та квитанцію до прибуткового касового ордера без номеру від 07.07.2021, згідно з якою ОСОБА_6 сплатив адвокату ОСОБА_7 22 242,50 грн.
При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З тексту договору про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 , наданої суду, не вбачається, що сторонами погоджено порядок визначення та розмір гонорару адвоката.
Також суд звертає увагу на те, що квитанція до прибуткового касового ордеру, згідно з якою ОСОБА_6 сплатив адвокату ОСОБА_7 22 242,50 грн, не має номеру та зазначає, що адвокат прийняв від ОСОБА_6 вказану суму 07 липня 2021 року у день, який ще не настав.
Незважаючи на це, суд констатував фактичну присутність представника потерпілого у декількох судових засіданнях, керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з обставин кримінальної справи, фінансового стану обвинуваченого, вважає, що вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню у сумі 5000 гривень.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев*яносто) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 5 765 (пять тисяч сімсот шістдесят пять) грн 43 коп., 3 000 (три тисячі) грн моральної шкоди та 5 000 (п*ять тисяч) грн витрат на правову допомогу, а всього стягнути 13 765 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят п*ять) грн 43 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_18