06.04.2021 Провадження по справі № 1-кп/940/31/21
Справа № 940/1420/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000077 від 09.11.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, невійськовозобов?язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 02.11.2020 року о 22 год. 15 хв. прийшов до огородженої території домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де переслідуючи мету умисного, таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, незаконно проник на територію домоволодіння, яка оснащена відеоспостереженням, звідки умисно, таємно, протиправно з-під навісу будинку здійснив крадіжку зовнішньої IP- відеокамери марки «Hikvision network camera Model: DS-2CD11214 2.8 mm 12 V- 0.4 A, 6.5 W» вартістю 1260 грн. 23 коп. та зовнішньої IP- відеокамери марки »Ajhua Technology DH-IPC-HFW1320SP-W-W0360B 12V- 0.5 A», вартістю 1776 грн. 87 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3037 грн. 10 коп.

В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, ствердивши обставини, зазначені у обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно 02.11.2020 року о 22 год. 15 хв. викрав із огородженої території домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 дві зовнішніх відеокамери, загальною вартістю в розмірі 3037 грн. 10 коп., які демонтував за допомогою викрутки і плоскогубців, які заздалегідь приніс із собою. Викрадені камери він мав намір продати, але був викритий працівниками поліції та змушений був повернути їх власнику. Вказав суду, що він розкаюється у вчиненому та просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та вказав, що викрадені речі йому повернуті, тому він не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і судом з?ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і його дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра КП КНП «Тетіївська Центральна районна лікарня», повернув викрадені речі, розкаюється у вчиненому, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, висковок органу пробації про можливість виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд відповідно до ч.1 ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах не пов?язаних з ізоляцією від суспільства із застосуванням статті ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, та поклавши на нього обов?язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ч. 1 п.п 1, 2 та ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судові витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-20/54969-ТВ від 13.11.2020 року в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: камеру відеоспостереження «Hikvision network camera Model: DS-2CD11214 2.8 mm 12 V- 0.4 A, 6.5 W» та IP- відеокамеру марки »Ajhua Technology DH-IPC-HFW1320SP-W-W0360B 12V- 0.5 A», які передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути у розпорядження власника ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1