Справа № 202/4693/21
Провадження № 1-кс/202/3964/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

5 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження за №0000581 від 03 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на фрагменти лакофарбового покриття червоного кольору, фрагменти фари з транспортного засобу, фрагмент склоочисника, які було вилучено 03.08.2021 року під час проведення огляду місця ДТП.
Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 03 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Прокурором у клопотанні зазначено, що 02 серпня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП помер у лікарні.
Під час проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено місцеперебування водія та транспортного засобу «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у подальшому відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.
03.08.2021 року під час проведення огляду місця ДТП було виявлено та вилучено фрагменти лакофарбового покриття червоного кольору, фрагменти фари з транспортного засобу, фрагмент склоочисника, які визнано речовими доказами.
Прокурор указує, що вилучені з місця ДТП фрагменти лакофарбового покриття, фрагменти фари з транспортного засобу, фрагмент склоочисника є основними речовими доказами у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У зв`язку з чим з метою забезпечення кримінального провадження виникла необхідність в їх арешті.
В судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
При цьому прокурором була надана заява про розгляд клопотання в його відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 03.08.2021 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, за №0000581.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.08.2021 року під час проведення огляду місця ДТП було виявлено та вилучено: фрагменти лакофарбового покриття червоного кольору, фрагменти фари з транспортного засобу, фрагмент склоочисника, які постановою слідчого визнано речовими доказами.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені фрагменти речей є доказами такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
У той же час існує загроза приховування, знищення даних речей, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, а їх володілець може бути заінтересованим у результатах кримінального провадження.
Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені фрагменти лакофарбового покриття, фрагменти фари, фрагмент склоочисника.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки мав місце злочин, внаслідок якого загинула людина, вказані речі не становлять значної цінності, необхідні для проведення слідчих (розшукових дій), арешт майна носить тимчасовий характер, може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, знищенню речових доказів слід накласти арешт на фрагменти лакофарбового покриття, фрагменти фари з транспортного засобу, фрагмент склоочисника, які вилучено на місці події, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування ними.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на фрагменти лакофарбового покриття червоного кольору, фрагменти фари з транспортного засобу, фрагмент склоочисника, які були вилучені на місці події, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.
Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1