Справа № 645/6362/18
Провадження № 1-кп/645/123/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «Магнетік» різником кабелю, не одруженого, раніше не судимого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_5 , 08.12.2017 близько 14:30 годин, перебуваючи зі своїм знайомим, особою, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження, біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_5 та особи, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження, виник словесний конфлікт, вході якого, ОСОБА_5 та особа, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження почали наносити потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження в область голови та тулуба в хаотичному порядку. В результаті нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 впав разом зі ОСОБА_5 на дорогу та знаходився у положенні навприсядки обличчям донизу.
В цей час ОСОБА_5 та особа, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження побачили на лівій руці потерпілого браслет, виготовлений зі сплаву срібла 925 проби. У ОСОБА_5 та особи, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_7 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дав суду показання, як зазначено у цьому вироку. У скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, де також зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше в не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, інших характеризуючи даних суду не надано.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним тяжким злочином, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
На думку суду, призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України, з урахуванням фактично встановлених обставин у справі та наведених вище, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати на залучення експерта відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Речовий доказ браслет зі сплаву срібла 925 проби, вагою 14,2 грам, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим останньому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-