1Справа № 335/129/21 1-кс/335/3012/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_8 звернувся у суд з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.
В клопотанні посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці жовтня на початку листопада 2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою між собою, досягли необхідних домовленостей щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вчинення його незаконного викрадення, позбавлення волі та подальшого умисного вбивства.
Встановивши рід діяльності та спосіб життя потерпілого, вивчивши хронометраж його дня, викрадення потерпілого було заплановано вчинити шляхом запрошення ОСОБА_10 до участі в якості перекладача при проведенні поліцією процесуальних дій із затриманим іноземним студентом.
Для участі у вчиненні незаконного викрадення та позбавлення волі потерпілого зазначені особи залучили ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріали відносно якого знаходяться в іншому кримінальному провадженні, який мав у користуванні автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я його батька - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та якому була відведена злочинна роль водія.
Крім того, з метою незаконного викрадення потерпілого ОСОБА_10 шляхом його запрошення для участі в якості перекладача при проведенні поліцією процесуальних дій із затриманим іноземним студентом, для участі у вчиненні злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_9 залучили ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який за час проходження служби у правоохоронних органах мав необхідні знання та навички у спілкуванні з людьми та, використовуючи свій професійний досвід, шляхом здійснення дзвінка по мобільному телефону, під вигаданим приводом, міг запросити ОСОБА_10 для участі у проведенні процесуальних дій.
При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про свої злочинні наміри щодо вчинення умисноговбивства ОСОБА_10 , ані ОСОБА_11 , ні ОСОБА_13 не повідомляли, через що останні були обізнані про наміри вищевказаних осіб щодо вчинення незаконного викрадення та позбавлення волі ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, з метою заволодіння грошовими коштами останнього.
При підготовці до вчинення запланованого злочину ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , діючи відповідно до раніше обговореного плану, в період часу з кінця жовтня на початку листопада 2020 року, прибули до торгівельного приміщення з написом « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де придбали мобільний термінал «Nokia», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл», з абонентським номером НОМЕР_4 .
Для досягнення поставленої злочинної мети ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , прийняли рішення щодо використання під час вчинення кримінального правопорушення автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яким у повсякденному житті користувався ОСОБА_11 , на який, задля уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, встановили реєстраційні номери, що належать іншому транспортному засобу.
10.11.2020 року, у ранковий час, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 зустрілися у дворі будинку АДРЕСА_3 , що у безпосередній близькості від місця мешкання ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
10.11.2020 року, о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_13 , діючи узгоджено та за попередньою змовою з, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , умисно, з корисливих мотивів, використовуючи свої знання та навички, отримані під час проходження служби у правоохоронних органах, із заздалегідь придбаного ОСОБА_9 мобільного терміналу «Nokia», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», з абонентським номером НОМЕР_4 , здійснив дзвінок на абонентський номер НОМЕР_5 , який належав ОСОБА_10 та, під вигаданим приводом запросив потерпілого до участі в якості перекладача при проведенні органами поліції процесуальних дій із затриманим іноземним студентом, на що ОСОБА_10 погодився.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 разом із ОСОБА_11 , який керував автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 10.11.2020 року, о 14 годин 25 хвилин, прибули до адміністративного корпусу № 9 будівлі Запорізького національного університету, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, 226 за місцем роботи ОСОБА_10 , де приблизно о 14 годині 30 хвилин, потерпілий сів до салону вказаного транспортного засобу, не будучи обізнаним про намір ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 щодо викрадення потерпілого та позбавлення його волі.
Одразу після цього ОСОБА_11 розпочав рух транспортного засобу по заздалегідь обговореному маршруту, про який ОСОБА_10 не був обізнаний. Крім того, шляхом руху транспортного засобу, приблизно о 14 годині 33 хвилини, навпроти будинків №№ 6 та АДРЕСА_3 , як й було заздалегідь обумовлено, до салону автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , на заднє ліве пасажирське сидіння автомобіля сів ОСОБА_4 , який діючи згідно раніше досягнутих злочинних домовленостей, наніс декілька ударів руками в область обличчя ОСОБА_10 . Одночасно із цим ОСОБА_13 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, повернувся та, перехилившись через спинку свого сидіння, утримував руки потерпілого, намагаючись таким чином подолати супротив ОСОБА_10 і тим самим допомагав застосуванню насильства з боку ОСОБА_4 . Разом із цим, ОСОБА_4 почав руками стискати шию потерпілого, позбавляючи його можливості дихати, внаслідок чого настала смерть потерпілого, що є тяжкими наслідками.
Згідно висновку експерта № 1551 від 16.04.2021 року, смерть ОСОБА_10 настала через механічну асфіксію внаслідок здавлення органів шиї.
Продовжуючи рух за заздалегідь обумовленим маршрутом, 10.11.2020 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, біля будинку № 14 по вулиці Рекордній у місті Запоріжжі до салону автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , сів ОСОБА_9 , який не розуміючи факту настання смерті потерпілого вважав, що продовжує реалізовуватися узгоджений план вчинення незаконного викрадення ОСОБА_10 , позбавлення його волі задля подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, з метою особистого збагачення. У той же час, з метою подолання можливого подальшого супротиву з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , за допомогою скотч-стрічки, зв`язали руки непритомного потерпілого в області зап`ясток.
Рухаючись у бік дачного кооперативу «Будівник», розташованого в селі Володимирівське Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , матеріали відносно якого знаходяться в іншому кримінальному провадженні, звернули увагу на тривалий непритомний стан ОСОБА_10 та вжили заходів для приведення потерпілого до тями. Зрозумівши факт настання смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , на автомобілі марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, перевезли труп ОСОБА_10 від дачної ділянки №№ НОМЕР_6 , 4 ряду № 6 дачного кооперативну «Будівник», розташованого у селі Володимирівське Запорізького району Запорізької області на ділянку місцевості поблизу сіл Володимирівське та Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області, де з використанням двох лопат, які відшукали на території вищезазначеної дачної ділянки, закопали у ґрунт.
Разом із цим, 10.11.2020 року, в період часу з 09 години 30 хвилин до 14 години 33 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 реалізовував свій злочинний намір, спрямований на вчинення незаконного викрадення ОСОБА_10 та позбавлення його волі, з метою особистого збагачення, шляхом вимагання грошових коштів останнього.
При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , напередодні незаконного викрадення та позбавлення волі ОСОБА_10 , окремо досягли згоди щодо вчинення умисного вбивства потерпілого та вступили у попередню змову щодо умисного заподіяння йому смерті, з корисливих мотивів, групою осіб. Про вказані та заздалегідь узгоджені свої злочинні наміри щодо вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , ані ОСОБА_11 , ні ОСОБА_13 не повідомляли, через що останні були обізнані про вчинення незаконного викрадення та позбавлення волі потерпілого, із застосуванням насильства, з метою заволодіння грошовими коштами останнього.
В ході реалізації спільного злочинного плану викрадення та позбавлення волі ОСОБА_10 , 10.11.2020 року, приблизно о 14 годині 33 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинків №№ 6 та АДРЕСА_3 , як і було заздалегідь обумовлено, сів на заднє ліве пасажирське сидіння автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , до якого кілька хвилин тому сів потерпілий, який не був обізнаний про дійсні злочинні наміри його, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Опинившись в салоні вищезазначеного автомобіля ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою та узгоджено з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , наніс декілька ударів руками в область обличчя ОСОБА_10 . Одночасно із цим ОСОБА_13 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, повернувся та, перехилившись через спинку свого сидіння, утримував руки потерпілого, намагаючись таким чином подолати супротив ОСОБА_10 і тим самим допомагав застосуванню насильства з боку ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_4 , діючи без розриву у часі, виходячи за межі досягнутих з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 злочинних домовленостей щодо незаконного викрадення та позбавлення волі потерпілого, діючи узгоджено та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на позбавлення ОСОБА_10 життя, з метою його вбивства, обхватив рукою шию ОСОБА_10 і, допомагаючи іншою рукою, почав стискати шию потерпілого, позбавляючи його можливості дихати, та тримав так тривалий час, усвідомлюючи, що застосовує насильство, яке може викликати розвиток небезпечного для життя особи стану задушення.
В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , узгоджених заздалегідь із ОСОБА_9 , внаслідок здавлення органів шиї, виник небезпечний для життя потерпілого стан механічна асфіксія, яка, відповідно до висновку експерта № 1551 від 16.04.2021 року, стала безпосередньою причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 .
Тим самим ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 , а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Після цього, з метою уникнення відповідальності за скоєне,
ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , на автомобілі марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевезли труп потерпілого на ділянку місцевості поблизу сіл Володимирівське та Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області, де з використанням двох лопат, закопали у ґрунт.
30.03.2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
31.03.2021 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.05.2021 року.
23.04.2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.
19.05.2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: показами потерпілої ОСОБА_14 , показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом пред`явлення трупа для впізнання, висновком експерта № 1551 від 16.04.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання, показами свідка ОСОБА_13 , слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_13 тощо.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які Кримінальним кодексом України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічно.
28.05.2021 року спливає строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене та триває.
19.05.2021 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, тобто до 30.08.2021 року. У зв`язку із викладеним є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 .
Слідчий вважає, що застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є дієвим, у повному обсязі забезпечує виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігає настанню ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати свідків або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочинів за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 146, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, які згідно ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічно. Розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_4 вже свідчить його поведінка, адже після скоєного злочину до правоохоронних органів не з`явився, розкриттю злочину не сприяв. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє 01.10.2020 року за вчинення тяжких корисних злочинів до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки. Злочин відносно ОСОБА_14 підозрюваний скоїв перебуваючи на іспитовому терміні, тобто відбуваючи покарання за вчинені раніше тяжкі злочини, що характеризує його як особу, яка жодним чином не стала на шлях виправлення та перевиховання та в подальшому вчинятиме злочини, у тому числі проти здоров`я та життя людини, що відповідно до Конституції України є невід`ємне право будь-якої людини.
Зазначені обставини на думку слідчого свідчать про соціальну небезпеку підозрюваного ОСОБА_4 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_4 буде саме тримання під вартою.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, отже не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та взагалі залишити територію України і це також є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються слідством тим, що на теперішній час не встановлені усі обставини скоєного кримінального правопорушення та можливо особи, які причетні до його організації та скоєння, не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні (речі потерпілого, у тому числі його мобільний телефон, одяг злочинців, інші речі) і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, інших підозрюваний у кримінальному провадженні та інших осіб, які можуть бути причетними або обізнаними про скоєне кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме: смерть потерпілого, суспільний резонанс, викликаний діянням, переконаний, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості втілитися ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 на думку сторони обвинувачення є не можливим, так як він не зможе виконувати обов`язки покладені на особу при обрані особистого зобов`язання, домашнього арешту. Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких слідство вважає такими, що заслуговують на довіру, і які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.
Разом з цим, завершити досудове розслідування в межах терміну дії застосованого до 28.05.2021 року запобіжного заходу, з об`єктивних причин не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні не проведені усі необхідні судові експертизи, не виконані ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, а також інші слідчі та процесуальні дії, в яких є потреба задля всебічного, повного, швидкого і неупередженого досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилався на обставини викладені в клопотанні.
В судовому засіданні захисники просили відмовити в задоволені клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозрюваний не має наміру переховуватись ні від органу досудового розслідування ні від суду, він співпрацює із слідством, а тому підозрюваному ОСОБА_4 можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисників.
Суд, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисників, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
30.03.2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
31.03.2021 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.05.2021 року.
23.04.2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 115 КК України.
19.05.2021 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
19.05.2021 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, тобто до 30.08.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Прокурор, слідчий звертаючись з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 посилаються на те, що на даний час завершити досудове розслідування в межах терміну дії застосованого до 28.05.2021 року запобіжного заходу, з об`єктивних причин не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні не проведені усі необхідні судові експертизи, не виконані ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, а також інші слідчі та процесуальні дії, в яких є потреба задля всебічного, повного, швидкого і неупередженого досудового розслідування.
Прокурором доведено обставини, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів ОСОБА_4 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення; та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом враховано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які згідно ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічно, є особою яка раніше була судимою, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має стійких соціальних зв`язків, до затримання не працював, а також вагомість наявних доказів про вчинені злочини підозрюваним.
Крім того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваної на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваної.
Суд вважає, що подальше тримання підозрюваного під вартою, обґрунтовано необхідністю проведення обов`язкових слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також забезпечення прав сторін кримінального провадження на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 23.07.2021 року, тобто в межах терміну досудового розслідування.
Суд не вбачає підстав для скасування, зміни запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який, оскільки обставини, які враховувались раніше судом не змінилися, ризики не зменшились, клопотань в порядку ст. 201 КПК України не надходило.
За таких обставин, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки внаслідок кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_10 помер, то суд вважає, що у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави не потрібно.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2021 року, строком на 60 діб, до 23.07.2021 року включно.
В задоволенні клопотання захисників підозрюваного про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду прокурором, підозрюваним, або його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.05.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлений 28.05.2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1