н/п 1-кс/953/4120/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" квітня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020), а саме: участь у злочинній організації;) ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України,-
23.04.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , знаходячись у м. Харкові, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений час, але не пізніше лютого 2019 року, створили та очолили злочинну організацію, що представляла собою внутрішнє і зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання семи осіб, а саме: самих ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , які діючи умисно, із корисливих мотивів, попередньо зорганізувались для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів за єдиним злочинним планом та з розподілом функцій учасників злочинної організації, спрямованих на досягнення цього плану, який був відомий та погоджений всіма її учасниками.
Так, в квітні травні 2020 ОСОБА_4 діючи в складі злочинної організації, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів від продажу належної ОСОБА_17 квартири АДРЕСА_3 використовуючи підроблений документ, умисно позбавили життя ОСОБА_17 .
Крім того, в квітні 2021 ОСОБА_4 діючи в складі злочинної організації, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_15 діючи умисно, з корисливих мотивів шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами від продажу квартири ОСОБА_18 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленій підозрі не визнав. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що він не має наміру переховатися від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
Крім того, пояснив, що 21.04.2021 під час проведення обшуку за місцем його проживання та його затримання до нього застосовувався фізичний вплив, а саме дві години його тримали в кайданках та під дитяче ліжко підкинули гранату, про що він повідомив у поліцію.
Також посилався на те, що він був фактично затриманий о 05-00 годині ранку, а не о 10-00 годині, я зазначено в протоколі його затримання.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно.
Захисник підозрюваного заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просив відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
21.04.2021 о «10» годині «00» хвилин, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
21.04.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020), а саме: участь у злочинній організації;) ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України.
Сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які на їх думку, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: проведеними заходами негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами отриманими в ході тимчасових доступів до відомостей, що містять таємницю вчинення нотаріальних дій; матеріалами отриманими в ході тимчасових доступів до відомостей, що становить охоронювану законом таємницю, а саме до заяв на видачу паспортів гр. України (Форми-1);протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 16.03.2021;протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого виявлено труп невстановленої особи жіночої статі;протоколом отримання зразків для експертизи від трупа невстановленої жінки;висновком судової медичної експертизи за № 10-12/1000-ДМ/21 від 15.04.2021 якої встановлені ознаки умисного вбивства ОСОБА_17 ;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 21.04.2021;протоколами обшуків від 21.04.2021; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020), а саме: участь у злочинній організації;) ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_4 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжких злочинів, вчинених проти власності, життя та здоров`я особи та проти громадської безпеки, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, на які він посилається, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених із застосуванням насильства, які спричинили загибель людини.
Відповідно до вимог ст. 206 КПК України слідчий суддя вважає за необхідним зобов`язати прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні провести перевірку доводів підозрюваного що застосування до нього незаконних методів при проведенні досудового розслідування, а саме фізичний вплив під час проведення обшуку за місцем його проживання та при його затриманні, тримання в кайданках дві години, підкидання гранати під дитяче ліжко та невірно зазначений час його фактичного затримання.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 19.06.2021, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 19.06.2021.
У відповідності до вимог ст. 206 КПК України, зобов`язати прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні провести перевірку доводів підозрюваного, викладений у судовому засіданні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1