Справа № 149/439/21
Провадження №1-кп/149/118/21
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
15.07.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Хмільницької територіальної громади ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження по обвинуваченню неповнолітнього
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмільник, Вінницької області, місце проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, українця, гр.. України, учня 9 класу «Загальноосвітньої школи I-III ст. № 4 м. Хмільник», офіційно не працюючого, раніше не судимого, за ч. 1 ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28.12.2020 приблизно о 15:00 годині неповнолітній ОСОБА_4 , являючись учнем 9-А класу «Загальноосвітньої школи I-III ст. № 4 м. Хмільник», прийшов до приміщення школи, яка розташована за адресою: Вінницька область, місто Хмільник, вулиця 1-го Травня, 39. Перебуваючи у спортивній залі, де відбувалось тренування по футболу з учнями молодших класів, неповнолітній ОСОБА_4 побачив, що на підвіконні лежали мобільні телефони учнів, серед яких мобільний телефон «RealmiC-3» червоного кольору, імеі 1) НОМЕР_1 ; імеі2) НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_3 та сім картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_4 , який залишив малолітній ОСОБА_8 , учень 5-Г класу цієї ж школи, та який належить його матері ОСОБА_9 .

Побачивши вказаний телефон, у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна.

У подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, з підвіконня вчинив крадіжку мобільного телефону «RealmiC-3» червоного кольору, імеі 1) НОМЕР_1 ; імеі2) НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_3 та сім картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. А саме, 29.12.2020 у денний час неповнолітній ОСОБА_4 залишив викрадений ним мобільний телефон для розблокування та подальшого продажу у магазині з продажу засобів мобільного зв`язку, що розташований у торгівельному центрі «ТК» за адресою: Вінницька область, місто Хмільник, вулиця Соборності, 6.

Відповідно до висновку експерта № 1636/21-21 від 16.03.2021 ринкова вартість мобільного телефону «Realmi» серії «C-3 3/64 Gb» моделі «RMX2020» з урахуванням зносу, при умові робочого стану та збереженні всіх функцій, станом на 28.12.2020 складала 3308,76 гривень.

Викрадені сім-карта оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» та сім карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» для потерпілої не представляють матеріальної цінності.

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3308,76 гривень.

Крім того, 01.02.2021 приблизно о 14:20 годині малолітній ОСОБА_10 , являючись учнем 5-А класу «Загальноосвітньої школи 1-3 ст. № 4 м. Хмільник», прийшов до приміщення школи, яка розташована за адресою: Вінницька область, місто Хмільник, вулиця 1-го Травня, 39, на тренування по футболу. Перебуваючи у приміщенні роздягальні школи, малолітній ОСОБА_10 переодягнувся у спортивний одяг та пішов на тренування, залишивши у правій кишені своєї куртки мобільний телефон «RedmiNOTE 9 Pro», імеі1) НОМЕР_5 ; імеі 2) НОМЕР_6 темно-синього кольору у пластиковому чохлі чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_11 та яким він користувався з її дозволу.

В цей час у приміщення роздягальні зайшов неповнолітній ОСОБА_4 , учень 9-А класу цієї ж школи, та побачив куртку ОСОБА_10 із телефоном у кишені, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку даного мобільного телефону.

У подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки малолітнього ОСОБА_10 вчинив крадіжку мобільного телефону «RedmiNOTE 9 Pro», імеі 1) НОМЕР_5 ; імеі 2) НОМЕР_6 темно-синього кольору у пластиковому чохлі чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за № НОМЕР_7 , що належать ОСОБА_11 , та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. А саме, 02.02.2021 у денний час неповнолітній ОСОБА_4 залишив викрадений ним мобільний телефон для розблокування у магазині з продажу засобів мобільного зв`язку, що розташований у торгівельному центрі «ТК» за адресою: Вінницька область, місто Хмільник, вулиця Соборності, 6.

Відповідно до висновку експерта № 1174/21-21 від 24.02.2021 ринкова вартість мобільного телефону бренду «Xiaomi» суббренду «Redmi» моделі «RedmiNOTE 9 Pro» станом на 01.02.2021 становила 6015,60 гривень.

Викрадені пластиковий чохол чорного кольору та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell» для потерпілої не представляють матеріальної цінності.
Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 6015,60 гривень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає, щиро розкаюється та надав покази, що відповідають обставинам, зазначеним в обвинувальному акті і просить суд не застосовувати відносно нього міру кримінального покарання, а передати його на перевиховання матері. Також зазначив, що цікавиться спортом, автомобілями, а саме їх ремонтом, допомагає батькам по господарству та неофіційно працює на будівництві і отримує грошові кошти.
З метою встановлення умов життя та виховання неповнолітнього, було допитано його законного представника ОСОБА_5 , яка вказала, що обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, від сторонніх осіб на нього нарікань не надходило, до адміністративної відповідальності він не притягувався, цікавиться спортом та технікою. Просить передати ОСОБА_4 під її нагляд, як матері, вказуючи про здатність здійснювати над ним контроль.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду та просить не призначати кримінальне покарання, а застосуватми примусові заходи виховного характеру .
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засідання вказала, що претензій до обвинуваченого немає та щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що неповнолітній обвинувачений, законний представник та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушеннях визнав повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає. Також сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого.

Відповідно до ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як кримінальні правопорушення, передбачені:
-ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
-ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю навчання в КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступені» та позитивно по місцю проживання, не знаходиться на обліку у лікарів психіатра та нарколога, його майновий стан, проживає в сім`ї з обома батьками і знаходиться на їх утриманні, дані досудової доповіді органу пробації, згідно якої ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як низький, виправлення обвинуваченого можливе без обмеження волі та не становить високої небезпеки.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання, в якому просить суд звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Прокурор ОСОБА_3 щодо застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді його передачі під нагляд матері ОСОБА_5 не заперечує.
Відповідно до п. 16 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ у кримінальних справах "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17, перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ч.1 ст.97 КК та ч.3 ст. 497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності.
У відповідності до правового висновку ККС ВС у справі № 161/200070/19 від 11.02.2021 року ст. 105 КК України не містить заборони до застосування інституту звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру в разі вчинення неповноілтнім двох аналогічних кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, які утворують повторність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Беручи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання про можливість застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді його передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .
При цьому, суд зазначає, що рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. Системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч. ч. 4, 5 ст.74, ч. 1 ст.105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного санкцією статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.
Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, на підставі ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру, застосовує примусові заходи виховного характеру та обмежує неповнолітньому обвинуваченому дозвілля.
Процесуальні витрати, пов"язані із залученням експерта стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.
На підставі викладеного, ст. 97, ст. 105 КК України та керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України і на підставі п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 на строк 1 (один) рік.
Витрати по проведенню за проведення судової товарознавчої експертизи № 1174/21-21 від 24.02.2021 - 343,22 гривень та за проведення судової товарознавчої експертизи№ 1636/21-21 від 16.03.2021 - 514,83 гривень, в загальній сумі 858, 05 грн, стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , в дохід держави.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.02.2021 року на мобільний телефон «RedmiNOTE 9 Pro» , темно синього кольору, імеl 1) НОМЕР_5 ; імеl 2) НОМЕР_6 .

Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.03.2021 року на мобільний телефон «RealmiC-3» червоного кольору, імеl 1) НОМЕР_1 ; імеі2) НОМЕР_2 .

Речові докази, а саме:
-мобільний телефон «RedmiNOTE 9 Pro» , темно синього кольору, імеl 1) НОМЕР_5 ; імеl 2) НОМЕР_6 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_11 ;

-мобільного телефону «RealmiC-3» червоного кольору, імеl 1) НОМЕР_1 ; імеі2) НОМЕР_2 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1