У Х В А Л А
Справа № 285/2815/21

провадження № 1-кс/0285/723/21

08 червня 2021 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя НовоградВолинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна

- по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000178 від 17.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Новоград-Волинської окружної прокуратури, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на легковий автомобіль марки BMW-335, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 16.05.2021 року близько 22 год. ОСОБА_4 керуючи легковим автомобілем марки BMW-335, реєстраційний номер НОМЕР_1 на колоподібному перехресті вул. Шевченка, Соборності та Г.Майдану у м. Новограді-Волинському здійснював техніку проходження великої кількості поворотів, що характеризується використанням керуємого заносу на максимально можливих швидкостях та кутах до вище вказаної траєкторії, тим самим порушив правила проїзду перехресть. 16.05.2021 року відносно ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до матеріалів від 16.05.2021 року ЄО № 6587 ОСОБА_4 своїми діями грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Власником автомобіля марки BMW-335, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області територіального сервісного центру МВС № 1844.

Підставою для звернення до суду із зазначеним клопотання стало те, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених у клопотанні.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про день та час судового розгляду належним чином не повідомлений.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого СД Новоград-Волинського РВП перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 17.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Оскільки прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме підстава і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, тому подане клопотання є не обгрунтованим і не підлатає задоволенню.
Крім того, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Частиною 1 ст. 296 КК України передбачено кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про хуліганство" № 10 від 22.12.2006 року за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Згідно абз. 2 п. 3 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.
У порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України у клопотанні прокурором не доведено що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки до клопотання не долучено належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_4 хуліганства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участі власника майна.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Оскільки на момент розгляду клопотання судова повістка власнику майна не вручена, а прокурором не надано електронної пошти чи телефону власника майна, то слідчий суддя позбавлений можливості розглянути зазначене клопотання у строк, передбачений ч. 1 ст. 172 КПК України.

При цьому, прокурором згідно вимог ч. 2 ст. 172 КПК України не доведено можливість розгляду клопотання без повідомлення власника майна та не підтверджено належними доказами, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підтверджується матеріалами справи, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна про арешт належного на праві власності ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000178 від 17.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1