Справа № 303/3790/21
Провадження № 1-кс/303/1093/21
У Х В А Л А
09 травня 2021 року м.Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 ,
старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській
області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні в залі судових засідань в м.Мукачево клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 07 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України.
Зазначене вище клопотання старший слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України. З метою запобігти ризикам, зазначеним у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
У судовому засіданні старший слідчий, прокурор клопотання підтримали посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, просили його задоволити.
У судовому засіданні підозрюваний, захисник заперечили проти задоволення клопотання старшого слідчого з підстав недоведеності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також необгрнутованістю підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України, а тому просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 141-РС від 15.07.2020 призваний у Збройні сили України на військову службу за контрактом та проходить військову службу у вказаній військовій частині по теперішній час. 06.05.2021 близько 22:00 год. невстановлений на даний час громадянин, на прохання ОСОБА_5 , зателефонував потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та під приводом купівлі у нього лако-фарбових матеріалів, шляхом обману, запросив його у салон автомобіля «BMW-520», д.н.з. Словацької Республіки НОМЕР_2 , який був припаркований поблизу місця проживання потерпілого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де вже знаходився ОСОБА_5 та дві невстановлені на даний час особи. В подальшому, ОСОБА_5 разом з невстановленими особами, забравши потерпілого ОСОБА_7 з місця проживання останнього, направились вказаним вище транспортним засобом в напрямку м. Мукачева до заздалегідь обумовленого місця, де потерпілого повинні були тримати без його бажання там перебувати, а саме: до приміщення автомобільного гаража № НОМЕР_3 , розташованого у НОМЕР_4 ряді на території «КО «Жигулі» по вул. Драгули, 44-Г у м. Мукачеві, який орендував ОСОБА_5 .. Знаходячись у приміщенні вказаного гаражу, ОСОБА_5 та двоє невстановлених осіб у масках, з метою залякування, не пояснюючи мету своїх протиправних дій, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно-небезпечних наслідків, в період часу близько з 23 год. 00 хв. 6 травня 2021 року до 05 год. 00 хв. 7 травня 2021 року незаконно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у нанесенні кулаками рук ударів в область голови, передпліччя, тулуба потерпілого та морального страждання, проти волі останнього, утримували його в оглядовій ямі у вказаному гаражі, позбавивши його таким чином змоги вільно залишити вказане місце, тим самим незаконно позбавили потерпілого ОСОБА_7 волі.
Крім цього, ОСОБА_5 у невстановленому органом досудового розслідування місці, день та час, без передбаченого законом дозволу придбав два предмети з маркуваннями «МУВ-4 № 583-16-82», схожі на підривачі, один предмет з маркуванням «Тротиловая шашка вес 200 г», один предмет з маркуванням «Тротиловая шашка 75 г» та 2 (два) предмети, схожі на капсуль-детонатори до підривачів, після чого, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне зберігання вибухової речовини та вибухових пристроїв, переніс їх до орендованого ним приміщення автомобільного гаража № НОМЕР_3 , розташованого у 7-ому ряді на території «КО «Жигулі», що по вул. Драгули, 44-Г у м. Мукачеві, де поклав у ящик на полиці, прикріпленій на стіні та зберігав до моменту їх вилучення працівниками поліції 07.05.2021.
Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України внесено слідчим ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області 07 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України.
08 травня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вимоги ч. 1 ст.183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У судовому засіданні старший слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст.263 КК України, за вчинення яких у разі доведеності вини останнього може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду зважаючи на вид та розмір покарання, який йому загрожує у разі доведеності його вини; незаконного впливати на потерпілого та свідків, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти їх до дачі неправдивих показань, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, призваний на військову службу за контрактом.
Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Прокурором, старшим слідчим належно не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" (у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного враховую вимоги ст. ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно вимог ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Старшим слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням вищевказаного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконанням підозрюваним конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (65 Конституції України), прав на працю та достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантованих ст. ст. 43, 48 Конституції України, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 372, 376 КПК України,

П о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк по 07 липня 2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з с.Страбичово Мукачівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Зобов`язання, зазначені у частині 3, застосовуються до підозрюваного ОСОБА_5 на строк по 07 липня 2021 року включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.
Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 ..
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1