Постанова
Іменем України
23 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 1-в/760/90/20
провадження № 51-5083км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7
розглянув у судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року та про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на вказане судове рішення .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про зняття арешту з квартири

АДРЕСА_1 , накладеного в ході розслідування кримінальної справи № 04-10825.
ОСОБА_6 , не погодившись із цим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу разом з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року, а апеляційну

скаргу повернуто.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому представник стверджує про те, що висновок апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції та рішення про необхідність повернення його апеляційної скарги є передчасним та необґрунтованим. Стверджує, що ОСОБА_6 дійсно пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, однак це відбулося з поважних причин, тому що останній отримав можливість ознайомитися із текстом ухвали суду першої інстанції від 07 липня 2020 року тільки 15 липня

2020 року, що є підставою для поновлення такого строку.
Позиції учасників судового провадження
Представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор підтримала касаційну скаргу, вважала доводи, наведені у ній, обґрунтованими та просила її задовольнити.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона, зокрема, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані його учасниками без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде встановлено наявність поважної причини його пропуску.
Виходячи з правової позиції, викладеної об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 27 травня 2019 року (касаційне провадження № 51-6470кмо18, справа № 46/1434/18), строк на апеляційне оскарження обчислюється з дати оголошення резолютивної частини судового рішення, але якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності сторін з мотивами прийнятого рішення, це може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 20 липня 2020 року звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду

м. Києва від 07 липня 2020 року. При цьому ОСОБА_6 не заперечував факту пропуску ним строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення, а подав клопотання про його поновлення, з наведенням підстав, які він вважав поважними.
Як убачається з журналу судового засідання суду першої інстанції ОСОБА_6 був присутній 07 липня 2020 року під час розгляду його заяви, однак, після виходу суду до нарадчої кімнати на оголошення ухвали суду не з`явився, а відтак не був ознайомленим з мотивами прийнятої ухвали, яку хотів оскаржити в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в поновленні процесуального строку та повертаючи ОСОБА_6 його апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, вказав, що останній оскаржив ухвалу суду першої інстанції лише 20 липня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому, наголосивши, що початком перебігу строку апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції, відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, є день оголошення ухвали, а не день отриманням скаржником копії цього рішення, на підставі чого дійшов висновку про відсутність поважних причин у ОСОБА_6 пропуску строку апеляційного оскарження.
Разом з тим, приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_6 не заперечував факту пропуску ним строку на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали, пояснюючи при цьому причини такого пропуску, що було зумовлено об`єктивними обставинами відсутністю тексту ухвали з наведенням мотивів прийнятого судом рішення.
Тобто, незважаючи на фактичну наявність об`єктивних обставин, через які ОСОБА_6 був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу на ухвалу районного суду, яка б містила обґрунтування того, у чому, на думку скаржника, полягала незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, відповідно до вимог ст. 396 КПК України, суд апеляційної інстанції наведені факти залишив поза увагою та не надав їм жодної оцінки, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, з огляду на наведене колегія суддів вважає, що висновок апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є передчасним та необґрунтованим, а ухвала апеляційного суду такою, що не відповідає вимогам процесуального закону, на підставі чого вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене й ухвалити рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року та про повернення його апеляційного скарги на вказане судове рішення задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року та про повернення його апеляційного скарги на вказане судове рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3