Справа № 365/201/21
Номер провадження: 1-кп/365/25/21
В И Р О К

іменем України

20 травня 2021 року смт Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар
судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження № 0000601 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, працездатного, непрацюючого,
засудженого вироком Згурівського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , повторно, по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , 13 квітня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, будучи переконаним у таємності своїх дій, шляхом відкриття хвіртки зайшов на територію цієї садиби, після чого шляхом злому запираючого механізму вхідних дверей проник в середину житлового будинку, звідки викрав грошові кошти в розмірі 15000,00 грн, які належать потерпілому. З викраденим майном обвинувачений зник з місця події та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди у загальному розмірі 15000,00 грн.
Злочин вчинено з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів.

Відповідальність за злочин, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що він 13 квітня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин через хвіртку вільно зайшов на територію садиби потерпілого, зірвав рукою замок на вхідних дверях, замок на інших дверях зламав сокирою, яку взяв з підлоги, таким чином проник до будинку, де виявив гаманець з грошима, які забрав та пішов додому. Після того він вжив спиртні напої, приблизно 0,5 л, тому не пам`ятає, що відбувалося потім. Пам`ятає, що за викрадені кошти купляв два літри горілки. 13 квітня 2021 року, коли його затримали працівники поліції, у лівій кишені сорочки знаходились кошти у розмірі 8500,00 грн. До скоєного відноситься негативно, проте не жалкує з приводу вчиненого. Просить врахувати, що він відбув покарання у виді громадських робіт строком 24 години. У судових дебатах попросив у потерпілого вибачення.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Докази не досліджувались.
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме, у тому, що він своїми умисними протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану із проникненням у житло.
Обставин, які пом`якшують покарання, передбачені до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Суд не вбачає підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття, оскільки останній заявив, що не жалкує з приводу вчиненого.

При цьому суд враховує, що сама по собі заява обвинуваченого, що він кається у вчиненому, не є підставою для пом`якшення покарання, оскільки його поведінка свідчить про протилежне. Адже обвинувачений після засудження мав можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя. Проте вчинив новий злочин, який становить підвищену суспільну небезпечність та відноситься до категорії тяжких злочинів. Відтак вбачається стійке його небажання ставати на шлях виправлення.
Також суд не вбачає підстав для визнання обставинами, які пом`якшують покарання, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, на чому наполягає захисник, оскільки визнання вини це лише психічне ставлення особи до вчиненої ним дії та її наслідків, а щодо активного сприяння розкриттю злочину доказів не надано.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує вимоги статей 50 та 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості, обставини злочину, його наслідки і дані про особу.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить із класифікації злочину відповідно до ст. 12 КК України, який є тяжким злочином, також із його особливостей й обставин вчинення, визнаних судом доведеними.

Суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який вину у вчиненому визнав повністю, не змінював такої своєї позиції, сприяв розгляду справи і в повному обсязі надав показання суду щодо обставин вчинення злочину, що сприяло швидкому встановленню усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Дослідивши дані про особу, суд з`ясував, що обвинувачений є засудженим, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, тобто вчиняв злочини проти власності, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався шість разів, має молодий вік та задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, у трудових відносинах не перебуває.
Завдана потерпілій особі шкода не відшкодована. Цивільний позов у справі не заявлено.
З`ясувавши позицію потерпілого, який не пред`явив обвинуваченому будь-яких претензій та щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду, з урахуванням зазначеного вище, беручи до уваги те, що обвинувачений вперто не бажає ставати на шлях виправлення, має стійку тенденцію та схильність до вчинення злочинів, підвищену суспільну небезпечність, його хибний соціальний напрямок поведінки, що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості й готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, та принцип індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного і достатнього, а також і справедливого, для його виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі, оскільки він становить небезпеку для суспільства та його виправлення не вбачається можливим без ізоляції від суспільства.
На підставі ст. 71 КК України необхідно до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Згурівського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року у виді громадських робіт, застосувавши ч. 1 ст. 72 КК України, на підставі якої перевести менш суворий вид покарання громадські роботи в більш суворий вид - позбавлення волі, виходячи із такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, врахувавши, що ОСОБА_3 виконав громадські роботи строком 24 години (200 годин 24 години = 176 годин громадських робіт, які відповідають 22 дням позбавлення волі), і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту затримання, тобто з 13 квітня 2021 року.
Речові докази грошові кошти у розмірі 8500,50 грн, поміщені до спец пакета № SUD 1031947, які перебувають на зберіганні у відділенні поліції № 2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути потерпілому як власнику; змиви, вилучені з поверхні меблів житлової кімнати, поміщені у три паперові конверти, знищити як непридатні до використання.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, залишити та тримати його під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2021 року, яка набрала законної сили 27 квітня 2021 року, на грошові кошти у розмірі 8500,50 грн, скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 71 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків та повністю приєднати невідбуту частини покарання за вироком Згурівського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року, застосувавши ч. 1 ст. 72 КК України, на підставі якої перевести менш суворий вид покарання громадські роботи в більш суворий - позбавлення волі, виходячи із такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 22 дні.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 13 квітня 2021 року.

Речові докази грошові кошти у розмірі 8500,50 грн, поміщені до спец пакета № SUD 1031947, які перебувають на зберіганні у відділенні поліції № 2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути ОСОБА_5 як власнику; змиви, вилучені з поверхні меблів житлової кімнати, поміщені у три паперові конверти, знищити як непридатні до використання.

Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити та тримати його під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2021 року, яка набрала законної сили 27 квітня 2021 року, на грошові кошти у розмірі 8500,50 грн, скасувати.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 , який утримується під вартою,- з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1