Справа № 298/465/21
Номер провадження 1-кс/298/171/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представників ПАТ «Укртелеком»: начальника технічної служби Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 , провідного юрисконсульта відділу правового забезпечення Львівської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 , менеджера з регіональної безпеки групи регіональної безпеки Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6 , володільця майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 11 травня 2021 року надійшло клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка входить до групи прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів в кримінальному провадженні №0000043, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, звернулася з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків в межах процесуального строку, встановленого ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 29 квітня 2021 року, - 72 години з моменту отримання копії ухвали. Так, прокурором копія вказаної ухвали отримана 6 травня 2021 року о 14.46 год., а клопотання про арешт майна після усунення недоліків направлено до суду поштовим відправленням 7 травня 2021 року, що підтверджується відміткою на штемпелі поштового відправлення.
Клопотання про арешт майна прокурор обгрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 26 квітня 2021 року з лінії 102 до відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який просить прийняти міри до невідомої особи, яка, на його думку, викрала кабель лінії зв`язку та перевозить його на транспортному засобі «Івеко», д.н.з. НОМЕР_1 .
Зазначає, що 27 квітня 2021 року дану подію було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
26 квітня 2021 року слідчим слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 проведено огляд транспортного засобу марки «ІVЕКО» моделі «120Е28», д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого знаходилася кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна. У ході проведення огляду виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилася кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна, та поміщено на спецмайданчик відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за адресою: м.Перечин, вул.Ужгородська 37, Ужгородського району Закарпатської області.
27 квітня 2021 року постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області вилучені транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 та кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна визнані речовими доказами у кримінальному проваджені №0000043 від 27 квітня 2021 року та приєднано до матеріалів вказаного кримінального провадження.
Вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.12.2019 року власником транспортного засобу марки «ІVЕКО» моделі «120Е28», д.н.з. НОМЕР_1 , є гр. ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_2 , вказаний транспортний засіб вилучено у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був його фактичним володільцем і перебуває у процесуальному статусі третьої особи.
Посилається, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучена під час огляду кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна є частиною демонтованого кабелю лінії зв`язку, яка може належати ПАТ Укртелеком.
Прокурор вважає, що на вилучене 26 квітня 2021 року в ході огляду майно - транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28», д.н.з. НОМЕР_1 , та кабельно-провідникову продукцію у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний, яка знаходилася на кузові вказаного автомобіля, слід накласти арешт з метою збереження речових доказів.
Зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000043 як речовий доказ, який міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є транспортний засіб марки «IVEKO» моделі «120Е28,» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилася кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний та який використовувався для її зберігання й перевезення, а як речовий доказ, який міг бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний, яка знаходилась в кузові вказаного транспортного засобу.
Транспортний засіб марки «IVEKO» моделі «120Е28», д.н.з. НОМЕР_1 , та кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний, є майном на якому збереглися сліди можливого вчинення злочину, й містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Наголошує, що у кримінальному провадженні №0000043 існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки «IVEKO» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 , та кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний, є доказами можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки в транспортному засобі зберігалося та ним перевозилося викрадене майно, а кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний можливо є викраденим майном.
Ризик знищення транспортного засобу та кабельно-провідникової продукції, як речових доказів, на думку прокурора, полягає в тому, що особа, якій може бути оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, усвідомлює, той факт, що знищивши речові докази зможе уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а тому прокурор вважає, що наявні вказані ризики.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала з наведених в ньому підстав, просила задовольнити. Зазначила, що речові докази, а саме: кабельно-провідникова продукція є предметом крадіжки, а транспортний засіб - знаряддям кримінального правопорушення, за допомогою якого здійснювалось зберігання та перевезення кабельно-провідникової продукції, на вказане майно слід накласти арешт.

У судовому засіданні представники ПАТ "Укртелеком" - начальник технічної служби Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 , провідний юрисконсульт відділу правового забезпечення Львівської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 , менеджер з регіональної безпеки групи регіональної безпеки Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6 проти клопотання про арешт майна заперечили, вважали таке безпідставним. Ствердили про відсутність підстав для накладення арешту на майно, подія кримінального правопорушення відсутня, ніякої крадіжки не вчинялось. ПАТ "Укртелеком" укладено договір підряду з ТОВ "Фарт Групп", на демонтаж недіючої кабельної лінії, роботи підрядником проводились на законних підставах згідно укладеного договору підряду. Зазначили, що вилучений демонтований кабель є власністю ПАТ "Укртелеком", перебуває на балансі товариства як основні засоби. Безпідставне вилучення майна у товариства завдає фінансових збитків, унеможливлює здійснення господарської діяльності. Зазначили, що ТОВ "Фарт Групп" є переможцем тендеру на виконання підрядних робіт у ПАТ "Укртелеком" на території України, аналогічні роботи уже проведені в інших регіонах, в тому числі на території Закарпатської області.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_7 проти клопотання про арешт майна заперечив. Ствердив, що ТОВ "Фарт Групп", представником якого він є, на законних підставах проводить підрядні роботи щодо демонтажу кабельних ліній ПАТ "Укртелеком" на підставі договору підряду, ніякої крадіжки не було, про початок та місце проведення робіт були повідомлені відповідні органи місцевого самоврядування, а також інші установи, в тому числі газове господарство, оскільки на території проходження кабелю ПАТ "Укртелеком" розміщений недіючий газопровід. Наголосив, що ТОВ "Фарт Групп" проводить роботи згідно закону, також про місце і період виконання робіт повідомлялись представники поліції. Пояснив, що вилучення транспортного засобу і кабелю проведено поліцією за участю місцевих громадських активістів, які також проводили заміри кабелю, оглядали автомобіль. Повідомив, що невідомі особи двічі здійснювали виклики в поліцію, працівники поліції в смт.Великий Березний виїжджали на місце проведення робіт, подивились документи і не бачили підстав для затримання та вилучення транспорту, але в м.Перечин автомобіль був зупинений працівниками місцевої поліції та поміщений на спецмайданчик.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, а також надані в судовому засіданні документи, приходить до наступних висновків.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В порядку ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно положень ст. 100 КПК Україн, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурором не додано до матеріалів клопотання про арешт майна витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000043.
При цьому, зі змісту клопотання про арешт майна слідує, що досудовим слідством встановлено, що 26 квітня 2021 року з лінії 102 до відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який просить прийняти міри до невідомої особи, яка, на його думку, викрала кабель лінії зв`язку та перевозить його на транспортному засобі «Івеко», д.н.з. НОМЕР_1 .
Протоколом огляду від 26 квітня 2021 року, складеного слідчим СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 , автомобіль білого кольору марки «IVEKO», д.н.з. НОМЕР_1 , кабель чорного кольору у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожний, було вилучено (арк.спр.28-30).
Постановою начальника сектору дізнання ВП №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_11 від 27 квітня 2021 року вилучені в ході огляду від 26 квітня 2021 року "транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого знаходиться кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна" визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000043 від 27 квітня 2021 року (арк.спр.34-35).
Також судовим розглядом клопотання про арешт майна встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі т.в.о.директора Закарпатської філії ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРТ ГРУПП" в особі директора ОСОБА_12 укладено договір підряду від 8 липня 2020 року №6/21G710-171/20, предметом якого є виконання робіт, перелік видів яких зазначений у Додатку №1 до договору, що передбачає, в тому числі, виконання робіт по демонтажу кабелю, демонтажу муфт, порізки кабелю, формування пакетів кусків однотипного кабелю, маркування демонтованого кабелю, доставки та здачі демонтованого кабелю на склад. Строк дії договору визначено протягом одного року (арк.спр.6-24).
Згідно замовлення №1-171/21-01 від 12 січня 2021 року до договору підряду від 8 липня 2020 року Замовником визначений обсяг робіт, а саме: демонтаж кабелю з грунту - кабельна лінія зв"язку КМ29Б Ужгород - Турка (ділянка Ужгород - НПП 23/4 смт.Великий Березний) протяжністю 41041,0 м. Визначено строк виконання цих робіт 180 днів та адресу складу Замовника, на який Підрядник зобов"язаний доставити та передати демонтований кабель - м.Львів, вул.Городоцька, 284 (арк.спр.74).
1 березня 2021 року між відповідальною особою Закарпатської філії ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_13 та відповідальним представником підрядника ОСОБА_7 складений акт-допуск на виконання робіт щодо демонтажу магістрального кабелю з грунту Закарпатської філії ПАТ "Укртелеком" (арк.спр.76).
Відповідно до протоколу допиту свідка від 27 квітня 2021 року начальник технічної служби Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 пояснив органу досудового розслідування, що між ПАТ «Укртелеком» та TOB «ФАРТ ГРУПП» укладено договір про те, що ПАТ «Укртелеком» передає для демонтажу належні йому ЛКС, а ТОВ «ФАРТ ГРУПП» зобов`язується передані лінії демонтувати на склад ПАТ «Укртелеком», після чого відбуваються фінансові взаєморозрахунки між сторонами Договору, який дійсний до липня 2021 року. 12 січня 2021 року Закарпатська філія ПАТ «Укртелеком» та ТОВ «ФАРТ ГРУПП» підписали замовлення №1-171/21-01 на демонтаж кабельної лінії зв`язку КМ29Б Ужгород- Турка (ділянка Ужгород - НІШ 23/4 смт. Великий Березний) та передали згадану лінію для демонтажу ТОВ «ФАРТ ГРУПП», вказана кабельна лінія за балансовими документами належить ПАТ «Укртелеком», а працівники ТОВ «ФАРТ ГРУПП» виконували роботи по його демонтажу у правовому полі та на цілком законних підставах (арк.спр.43-46).
Відповідно до протоколу допиту свідка від 27 квітня 2021 року представник ТОВ "ФАРТ ГРУПП" ОСОБА_7 повідомив, що є працівником вказаного товариства, яке співпрацює з ПАТ «Укртелеком» на підставі різних договорів підряду по демонтажу ліній зв`язку. З ТОВ «Фарт Групп» укладений договір на демонтаж ліній зв`язку на сполученні лінії м.Ужгород Закарпатської області та м.Турка Львівської області. 24 квітня 2021 року було почато демонтаж лінії зв`язку на вищевказаному відрізку неподалік с. Мирча, 26 квітня продовжено роботи (арк.спр.47).
Як слідує з листа ТОВ "ФАРТ ГРУПП" від 20 квітня 2021 року №20/04/2021-02, адресованого голові Дубриницько-Малоберезнянської територіальної громади ОСОБА_14 , останню було повідомлено про заплановане проведення робіт з демонтажу кабельної лінії згідно укладеного з ПАТ "Укртелеком" договору підряду від 8 липня 2020 року №6/216710-171/20 вздовж земельних ділянок, що знаходяться під юрисдикцією Дубриницько-Малоберезнянської територіальної громади (арк.спр.36).
Згідно протоколу допиту свідка від 27 квітня 2021 року ОСОБА_15 - заступник сільського голови с.Дубриничі повідомив, що йому на виконання було надано лист ТОВ "ФАРТ ГРУПП", в якому повідомлялось про проведення товариством робіт з демонтажу кабельно-провідникової продукції вздовж земельних ділянок, що знаходяться під юрисдикцією Дубриницько-Малоберезнянської територіальної громади. Зазначив, що 21 квітня 2021 року особисто довів цю інформацію старостам с.Мирча та с.М.Березний (арк.спр.39-42).
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що прокурором у клопотанні не наведено у відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вказані у клопотанні транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 та кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна, є доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (крадіжки-таємного викрадення чужого майна), оскільки відсутні будь-які підстави вважати, що вони відповідають критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, та не накладення арешту може привести до їхнього приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У судовому засіданні цих обставин також не встановлено і прокурором в ході судового розгляду клопотання не доведено.
Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. У своєму клопотанні сторона обвинувачення вказує на необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів. Однак, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно, а саме: транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 та кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовими доказами у провадженні є формальною.
У постанові начальника сектору дізнання ВП №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_11 від 27 квітня 2021 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься жодного обґрунтування, якому чи яким із критеріїв визначених ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає зазначене вище майно.
Крім того, слідчий суддя відмічає, що в клопотанні йдеться про накладення арешту на транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 та кабельно-провідникову продукцію у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна, однак дізнавач, визнаючи речовим доказом - "транспортний засіб марки «ІVЕКО» моделі «120Е28» д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого знаходиться кабельно-провідникова продукція у кількості 836 штук довжиною 1,4 метра кожна" не конкретизовує, що саме орган досудового розслідування вважає речовим доказом, з огляду на наведене формулювання є не зрозумілим, що дізнавач оцінює речовим доказом, транспортний засіб, на кузові якого знаходиться кабельно-провідникова продукція, чи кабельно-провідникову продукцію, яка знаходиться на кузові автомобіля.
Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання про накладення арешту не було зазначено та не було встановлено слідчим суддею під час розгляду такого клопотання.
Звертаючись із зазначеним клопотанням, прокурор в обґрунтування необхідності накладення арешту, посилався на те, що ризик знищення транспортного засобу та кабельно-провідникової продукції, як речових доказів, полягає в тому, що особа, якій може бути оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, усвідомлює, той факт, що знищивши речові докази зможе уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, однак на підтвердження необхідності накладення арешту на зазначене майно з цих підстав не надав жодного доказу того, що існують ризики того, що власники та володільці вказаного майна будуть здійснювати спроби його знищення.
За встановлених в ході судового розгляду обставин, в розумінні змісту ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту майна, зазначеного у клопотанні прокурора.
До того ж, під час судового розгляду встановлено, що вилучений транспортний засіб та кабельно-провідникова продукція перебувають на праві власності у третіх осіб, тож обмеження права власності третіх осіб шляхом арешту майна є непропорційним втручанням держави в права громадян та юридичних осіб і не співрозмірним завданням кримінального провадження, може призвести до наслідків, які суттєво позначаться на правах та інтересах третіх осіб.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про неохідність відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, як необґрунтованого і такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власників, що є неприпустимим.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1