Справа № 199/2294/21
ВИРОК
іменем України

13.04.2021 року квітня місяця 13 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000098 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2021, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у 1983 році листопада місяці 02 дня у місті Дніпропетровську, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утримані неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.01.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.ч.1,4 ст. 358 КК Українидо покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 09.03.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, вирок від 21.01.2021 ухвалено виконувати самостійно

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , 28.01.2021, приблизно о 08:00 год., знаходився за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_1 , де спільно мешкає з дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

У свою чергу, ОСОБА_7 , 27.01.2021, передала у тимчасове користування портативну колонку «Divoom Voombox-outdoor 2 gen» ОСОБА_4 , яка зберігала її з 27.01.2021 по 28.01.2021 в своїй спальній кімнаті на полиці в шафі.

Так, ОСОБА_3 , 28.01.2021 приблизно о 08:00 год., знаходячись у коридорі вказаної квартири, побачив, що кімната, яка належить ОСОБА_9 не зачинена. В цей час, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме майна, яке знаходиться в спальній кімнаті у якій мешкає ОСОБА_4

Далі, ОСОБА_3 , 28.01.2021 року приблизно 08:10 год., реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до спальної кімнати в якій мешкає ОСОБА_4 , де у шафі на полиці побачив портативну колонку «Divoom Voombox-outdoor 2 gen», яка належить потерпілій та яку він визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_3 , 28.01.2021 року приблизно 08:10 год., перебуваючи в спальній кімнаті в якій мешкає ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, таємно викрав з полиці шафи портативну колонку «Divoom Voombox-outdoor 2 gen», яка належить потерпілій ОСОБА_7 , вартістю

1119 гривень 20 копійок, та поклав до сумки чорного кольору.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно до кінця, ОСОБА_3 , утримуючи при собі в сумці чорного кольору викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1119 гривень 20 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, 28 січня 2021 року, приблизно о 08:00 год., знаходився за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_1 , де спільно мешкає з дружиною ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 і ОСОБА_4 . Він зайшов до спальної кімнати, яка належить ОСОБА_4 та викрав з полиці колонку. Далі з місця вчинення крадіжки зник, а вказану колонку заклав до ломбарду.

Разом з тим, прохав суд суворо не карати врахувати щиросердне каяття.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, показами потерпілої ОСОБА_7 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 28 січня 2021 року в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 викрав належну їй портативну колонку «Divoom Voombox-outdoor 2 gen»,, яку вона передала у тимчасове користування ОСОБА_8 .

Крім вказаного, 30.01.2021 року до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась громадянка ОСОБА_7 , яка просить вжити заходів до ОСОБА_3 , який шляхом вільного доступу з її кімнати викрав колонку.

Згідно договору № АА049457 від 28.01.2021 між ломбардом «Гарант» та ОСОБА_3 , останній заклав колонку марки «Bluetooth Boombox» за 300 гривень.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2021 року свідок ОСОБА_10 у присутності двох понятих впізнав під фотознімком № 4 на якому зображений ОСОБА_3 , особу, яка заклала до ломбарду колонку «Bluetooth Boombox». Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.03.2021 року у присутності двох понятих та ОСОБА_3 , в кабінеті № 301 СП ВП № 1, де останній добровільно видав для огляду портативну колонку «Bluetooth Boombox». Як пояснив ОСОБА_3 вказану колонку він викрав у квартирі АДРЕСА_1 та в подальшому заклав до ломбарду «Гарант», після чого її самостійно викупив та добровільно надав для огляду співробітникам поліції.

У відповідності до постанови слідчого про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 22.03.2020 року речовим доказом визнано портативну колонку «Divoom Voombox-outdor 2gen» та вирішено передати на зберігання власнику ОСОБА_7 .

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 22.03.2021 року № 1072 ринкова вартість портативної колонки «Divoom Voombox-outdor 2gen», станом на 28.01.2021 з урахуванням зносу складає 1119,20 гривень.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає, оскільки він суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 його каяття і сприяння розкриттю злочину, оскільки каяття і сприяння розкриттю кримінального правопорушення ним висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1,ч.4 ст. 358 КК України.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням положень як ч.1 ст. 71 так і ч. 4 ст. 70 КК України, позицію потерпілої яка у своїй заяві прохала призначити покарання на розсуд суду, також суд враховує наявність обставини що обтяжує покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України оскільки злочин за даним вироком ОСОБА_3 вчинив до ухвалення 09.03.2021 відносно нього вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України. При цьому, епізод за вироком від 09.03.2021 ОСОБА_3 вчинив 12.11.2020, а епізод за даним вироком 28.01.2021, тому ОСОБА_3 необхідно інкримінувати кваліфікуючу ознаку «Повторність». Крім вказаного, при призначенні покарання підлягає застосуванню і положення ч.1 ст. 71 КК України, оскільки злочин за даним вироком ОСОБА_3 вчинив після ухвалення 21.01.2021 відносно нього вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 обраний ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.03.2021 року у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити колишнім.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2021 яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, - призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 71,ст.72 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання невідбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2021 яким ОСОБА_3 засуджено за ч.ч.1,4 ст. 358 КК України, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 25.03.2021, відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи № 1072 від 22.03.2021 року у сумі 150 гривень.
Речові докази портативну колонку «Divoom Voombox-outdor 2gen» залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 -Почтовик