Справа №705/2007/18
1-кс/705/6/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність «прокурора» ОСОБА_4 в частині відмови у внесенні відомостей про кримінальний злочин,-
ВСТАНОВИВ:
На адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області 16.05.2018 надійшла скарга ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність «прокурора» ОСОБА_4 в частині відмови у внесенні відомостей про кримінальний злочин. В скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 20.05.2013 постановою Христинівського райсуду скасовано чергову незаконну постанову від 26.10.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи проти прокурора Христинівського району по м.п. № 48-ПР/09. Але на звернення до поліції про надання матеріалів для ознайомлення, йому повідомили, що матеріали № 48-ПР/09 до поліції не надходили та до ЄРДР не вносилися. Тому він 12.01.2018 змушений був звернутися до Уманської місцевої прокуратури. Однак із прокуратури надійшла відповідь, що підстав внесення відомостей до ЄРДР немає. Тому, заявник вважає, що в діях прокурора ОСОБА_4 є прямі ознаки зловживання службовим становищем та заінтересованості в закритті кримінальних злочинів. Заявник у скарзі просить визнати незаконною бездіяльність керівника Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в частині відмови у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Зобов`язати Уманську місцеву прокуратуру зареєструвати заяву до ЄРДР в частині зловживання службовим становищем та невиконання постанови Христинівського райсуду від 20.05.2013.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.05.2018 кримінальне провадження визначено до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 .

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020 скарга передана на розгляд судді ОСОБА_1 , оскільки суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, неодноразово на адресу суду подавав заяви про розгляд скарги у його відсутність.
Представник Уманської місцевої прокуратури в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог територіальної та інстанційної підсудності.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
В п.7 ч.2 ст. 36 КПК України вказано, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.
Перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування встановлений ст. 303 КПК України.
Згідно ч.1 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, в т.ч. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомленням про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна - п.1 ч.1 ст.303 КПК України, та можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Слідчим суддею встановлено, що матеріалів скарги ОСОБА_3 долучено лист Уманської місцевої прокуратури, який 07.05.2018 було направлено на адресу ОСОБА_3 , в якому вказувалося, що Уманською місцевою прокуратурою розглянуто скаргу на постанову слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 23.08.2017 про закриття кримінального провадження № 0000051 за ч. 1 ст. 190 КК України. Встановлено, що 29.01.2013 за заявою ОСОБА_3 внесено відомості за № 0000051 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. У ході досудового розслідування факт вчинення ОСОБА_6 шахрайських дій не підтвердився, у зв`язку із чим 23.08.2017 слідчим у провадженні внесено постанову про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Підстав для скасування прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження № 0000051 не вбачається. За результатами розгляду звернення ОСОБА_3 підстав для внесення відомостей до ЄРДР за ст.. 382 КК України відносно ОСОБА_6 не встановлено. Одночасно, у листі вказано, що слідчим суддею Христинівського районного суду Черкаської області розглядається скарга ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 20.03.2013. Слідчим суддею досліджений відмовний матеріал № 48-пр/09.
До матеріалів скарги долучена постанова Христинівського районного суду Черкаської області від 20.05.2013, на яку у своїй скарзі посилається ОСОБА_3 . У вказаній постанові вказано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 просили суд визнати незаконними дії прокурора Христинівського району ОСОБА_8 та помічника прокурора ОСОБА_9 в частині погодження та написання незаконної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.10.2012., визнати їх право на відшкодування завданої матеріальної шкоди, скасувати зазначену вище постанову та порушити кримінальну справу, ініціювати дисциплінарні покарання на вказаних осіб. Вказаною постановою суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_7 задоволено частково та скасовано постанову старшого прокурора прокуратури Христинівського району ОСОБА_9 від 23.10.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи, а матеріали повернуто прокурору Христинівського району Черкаської області для вирішення питання про внесення заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до ЄРДР.

18 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора було відмовлено. Звертаючись до відповідного суду зі скаргою ОСОБА_3 просив визнати незаконною бездіяльність слідчих, процесуальних прокурорів, в частині не проведення досудового розслідування по матеріалах перевірки № 48-пр/09, зобов`язати органи досудового слідства направити на його адресу копію постанови про відкриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесений короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Однак, зі скарги ОСОБА_3 , неможливо встановити яка заява була подана до Уманської місцевої прокуратури (у матеріалах скарги відсутня заява про вчинення кримінального правопорушення за якою суб`єкт звернення вимагає внести відомості до ЄРДР), про що саме заявник повідомляє, тощо. Зі змісту скарги та наданих заявником документів не можливо встановити фактичні обставини, що викладені у скарзі.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Нормами КПК України не передбачено як має здійснюватись доведення заявником факту подання ним заяви про злочин до правоохоронних органів. Натомість з огляду на принцип аналогії закону, передбачений ч.6 ст.9 КПК України, вбачається за необхідне застосування положень ст.22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту (а рівно і іншими учасниками кримінального провадження) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, саме особа, яка звернулась зі скаргою, зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомленні про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність «прокурора» ОСОБА_4 в частині відмови у внесенні відомостей про кримінальний злочин, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1