Провадження №1-кп/127/537/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020 р. за № 0000520 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Брацлав Немирівського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня Комунального закладу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 Вінницької міської ради",
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , учениці Комунального закладу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 Вінницької міської ради", -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

осіб, щодо яких надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 березня 2020 року, близько 19 год. 30 хв. зайшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_11 та, перебуваючи у магазині, помітили на одній з полиць магазину Bluetooth-гарнітуру. Після цього, у ОСОБА_12 та ОСОБА_3 виник спільний умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , переконавшись що за їх діями ніхто на спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із полиці магазину вчинили крадіжку Bluetooth-гарнітури «ВТ TW SM-С01 bіс» ТМ «S-Music», вартість якої, згідно висновку експерта № 2130/2131/20-21 від 19.03.2020 становить 311,60 грн. та Bluetooth-гарнітури «ВТ TW SM-С01 red» ТМ «S-Music», вартість якої, згідно висновку експерта № 2130/2131/20-21 від 19.03.2020 становить 311,60 грн.

Зазначені речі ОСОБА_12 заховала під власний одяг, та в подальшому, не оплативши товар, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 пройшли повз касову зону магазину та з викраденим майном направилися до виходу з магазину «Я-Господиня», таким чином, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення суспільно небезпечного діяння до кінця, проте, з причин, що не залежали від їх волі, не змогли довести суспільно небезпечне діяння до кінця та розпорядитись викраденим майном, оскільки були зупинені працівником охорони магазину одразу біля виходу з магазину, внаслідок чого попереджено завдання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 623,20 грн.

В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_4 винною себе визнала та показала, що дійсно 04 березня 2020 року близько 19 год. 30 хв. разом із ОСОБА_3 , зайшовши до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в м. Вінниці по вул. Грушевського 56 А, помітили на одній з полиць магазину Bluetooth-гарнітуру та вирішили вчинити крадіжку. Дві Bluetooth-гарнітури вона заховала під власний одяг, та не оплативши товар, вони пройшли повз касову зону магазину та з викраденим майном направилися до виходу з магазину, однак до них підійшов охоронець та вони повернули викрадені речі. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 винним себе визнав та показав, що 04 березня 2020 року близько 19 год. 30 хв. разом із ОСОБА_4 , зайшовши до приміщення магазину «Я-Господиня» в м. Вінниці по вул. Грушевського 56 А, вони помітили на одній з полиць Bluetooth-гарнітуру та вирішили вчинити крадіжку. Дві Bluetooth-гарнітури ОСОБА_4 заховала під власний одяг, та не оплативши товар, вони пройшли повз касову зону магазину та з викраденим майном направилися до виходу з магазину, однак до них підійшов охоронець і вони повернули викрадені речі. Про вчинене шкодує та завіряє суд, що зрозумів свої помилки і подібне більше не повториться.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_4 ОСОБА_7 не заперечувала щодо застосування до дочки заходів виховного характеру та просила передати дочку їй під нагляд. Пояснила, що з дочкою провела виховну бесіду, після якої дочка пообіцяла в подальшому не вчиняти подібного, зробила для себе відповідні висновки. Дочка виховується в належних умовах та забезпечена всім необхідним. Вона має вплив на дочку, зможе забезпечити її належну поведінку та має можливість належним чином здійснювати нагляд за нею.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 ОСОБА_6 не заперечував щодо застосування до сина заходів виховного характеру та просив передати сина йому під нагляд. Пояснив, що син жалкує про вчинене, він неодноразово проводив із сином виховні бесіди, та син пообіцяв в подальшому не вчиняти подібного. Син виховується в належних умовах та забезпечений всім необхідним. Вважає, що має вплив на сина, зможе забезпечити його належну поведінку та має можливість належним чином здійснювати нагляд за ним.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 , встановивши тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 рік. Застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , встановивши тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 рік.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_8 просила застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 , встановивши тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 рік.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_9 просила застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , встановивши тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 рік.

В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області ОСОБА_10 не заперечувала проти задоволення клопотання.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_11 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд клопотання здійснювати без нього.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого, який надав до суду відповідну заяву.

Заслухавши пояснення осіб, щодо яких надійшли клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, їх законних представників та захисників, враховуючи думку прокурора та представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області, дослідивши наданні докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами ч. 2 ст. 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Як встановлено в судовому засіданні з показань осіб, щодо яких розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 04 березня 2020 року, близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_13 разом із ОСОБА_3 , зайшовши до приміщення магазину «Я-Господиня» в м. Вінниці по вул. Грушевського 56 А, помітили на одній з полиць магазину Bluetooth-гарнітуру та вирішили вчинити крадіжку. Дві Bluetooth-гарнітури ОСОБА_13 заховала під власний одяг, та не оплативши товар, вони пройшли повз касову зону магазину та з викраденим майном направилися до виходу з магазину, однак до них підійшов охоронець і вони повернули викрадені речі. У вчиненому ОСОБА_13 та ОСОБА_3 щиро розкаялися та завірили суд, що подібне більше не повториться.

Крім того, вчинення малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема, протоколом огляду місця події від 04.03.2020 року та таблицею ілюстрацій до нього, протоколом огляду документу від 11.06.2020 року.
Отже, сукупність досліджених під час судового провадження доказів підтверджує, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене воно малолітніми у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Крім того, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно положень ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 суд бере до уваги, що ОСОБА_4 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досягла віку кримінальної відповідальності. Також суд враховує умови її життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітньої, зокрема те, що вона проживає та виховується у повній сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, щиро розкаялася у вчиненому, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинила суспільно небезпечне діяння та піддається впливу матері, думку її законного представника щодо можливості обрання примусового заходу виховного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , яка позитивно характеризується за місцем проживання, приділяє належну увагу вихованню дочки та здатна забезпечити позитивний виховний вплив на дочку і постійний контроль за її поведінкою. При цьому слід встановити тривалість примусового заходу виховного характеру терміном на один рік.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 суд бере до уваги, що ОСОБА_3 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності. Також суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, зокрема те, що він проживає та виховується у повній сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив суспільно небезпечне діяння та піддається впливу батька, думку його законного представника щодо можливості обрання примусового заходу виховного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання, приділяє належну увагу вихованню сина та здатний забезпечити позитивний виховний вплив на сина і постійний контроль за його поведінкою. При цьому слід встановити тривалість примусового заходу виховного характеру терміном на один рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Оскільки в даному випадку до осіб, щодо яких надійшли клопотання, застосовано примусові заходи виховного характеру, тому процесуальні витрати стягненню не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експерта слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, в ст. 501 КПК України містяться вимоги щодо змісту ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру, однак в даній статті відсутні будь-які вимоги щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 97, 105 Кримінального кодексу України, статтями 124, 369-372, 376, 395, 497, 498, 501 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2020 р. за № 0000520 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Брацлав Немирівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня Комунального закладу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 Вінницької міської ради", примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 (один) рік.
Застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Вінниці, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , учениці Комунального закладу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 Вінницької міської ради", примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , та встановити такі вимоги до її поведінки: займатися суспільно корисними справами та саморозвитком.
Встановити тривалість заходів виховного характеру терміном на 1 (один) рік.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск із відеозаписом камер спостереження приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_3 , - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Речові докази у кримінальному провадженні - гарнітуру марки "BT TWS SM - C01 bic" штрих код 061, та гарнітуру марки "BT TWS SM - C01 red" штрих код 085, які, відповідно до постанови про визнання речовими доказами і передачу їх на зберігання від 05.03.2020 року передані на відповідальне зберігання представнику ФОП ОСОБА_11 залишити у розпорядженні власника ФОП ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя