Справа № 520/8079/18
Провадження № 1-кп/947/306/20
УХВАЛА
21.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження №0003353 від 26.12.2017 року відносно:
ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою суду щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного окремо, було продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 28.07.2020 року.

З огляду на те, що визначний судом строк тримання обвинувачених під вартою добігає кінця, відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження їхнього тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав подальше тримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою, оскільки на його думку на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для обрання таких запобіжних заходів раніше. ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, є громадянином іншої держави, на території України не зареєстрований, постійного місця проживання в м. Одесі не має, не одружений, не працював, тобто не має міцних соціальних зв`язків, може скоїти новий злочин, ухилитись від суду, може здійснювати вплив на потерпілих і свідків; ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, зареєстрований у м. Луганську, постійного місця проживання в м. Одесі не має, не одружений, не працював, тобто не має міцних соціальних зв`язків, тому може скоїти новий злочин, ухилитись від суду, може здійснювати вплив на потерпілих і свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважали, що немає правових підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а ризики передбачені КПК не доведені прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що має постійне місце проживання, не має наміру ухилятись від суду та здійснювати вплив на потерпілих і свідків. Крім того, ОСОБА_5 стверджує про те, що порядок вирішення судом питання про доцільність продовження строків тримання під вартою проведений з порушенням законодавства, у зв`язкі із чим заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають, що немає правових підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що не має наміру ухилятись від суду.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, приходить до висновку про те, що раніше обрані відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , запобіжні заходи підлягають продовженню з наступних підстав.

Так, на теперішній час у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003353 судом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Разом з тим, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років із конфіскацією майна. Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим продовжує існувати ризик, що вони можуть переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим Європейський суд з прав людини в рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Окрім тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим суд бере до уваги і інші обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації, прибув до України 12 липня 2018 року, при цьому у нього відсутні будь-які документи на право постійного проживання на території України. Крім того, ОСОБА_5 не одружений, не має сім`ї та утриманців, до затриманні він ніде не працював. Викладені обставини беззаперечно свідчать про відсутність на території України у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_6 є громадянином України. До затримання ОСОБА_6 проживав в м.Луганськ. В м. Одесі ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, до затримання він проживав в орендованій квартирі. Викладені обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків на території м.Одеси, крім того, суд враховує і те, що раніше ОСОБА_6 вже був судимим за вчинення іншого особливо тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються вказані особи, з урахуванням відомостей про осіб обвинувачених та тяжкості покарання, яке їм загрожує у разі визнання винними у скоєнні особливо тяжких злочинів, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачені, кожний окремо, можуть здійснити спробу переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.
Також, враховуючи, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, що стали підставою для обрання щодо обвинувачених, кожного окремо, запобіжних заходів у виді тримання під вартою, зважаючи на те, що відомостей про їх зменшення до суду надано не було, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес у триманні обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою переважає над їх особистими інтересами, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам, тому, продовжуючи відносно обвинувачених, кожного окремо,запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що таке рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених, кожного окремо, на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу - відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 19.09.2020 року.
Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 19.09.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3