Провадження №1-кс/760/6813/18
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 ,

на бездіяльність слідчого з неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0003241 -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0003241.

Скарга обґрунтовується тим, що 14.05.2020 водій ОСОБА_7 , який є зятем власника автомобіля «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухався на автомобілі «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та був незаконно зупинений співробітниками патрульної поліції, які не повідомили останнього про причини зупинки, адже водій транспортного засобу правила дорожнього руху не порушував, та в свою чергу повідомили водія про підозру з їхньої сторони у зміні номерів кузова автомобіля, попросили відкрити капот транспортного засобу, що і зробив водій. В подальшому, вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу було вилучено, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, в якому в графі «підстави затримання транспортного засобу» зазначено ст.290 ККУ.

Скаржник вказує, що 15.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0003241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
У скарзі зазначається, що на даний час власник автомобіля ОСОБА_4 та водій ОСОБА_7 не є ані підозрюваними, ані свідками та/або потерпілими у кримінальному провадженні. Так, слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0003241 з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до суду не звертались, а тому на підставі ст.171 КПК України тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто власнику.

Враховуючи викладене та керуючись стст. 100, 169, 170-171, 303-307 КПК України, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся з даною скаргою до слідчого судді.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, вказавши, зокрема, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вилучення автомобіля в кримінальному провадженні №0003241 не проведено жодних слідчих дій, також не проведено відповідних експертиз.
У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , дізнавач відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 заперечували проти задоволення скарги, вказавши, зокрема, що в кримінальному провадженні №0003241 вже встановлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію автомобіля та призначено транспортно-трасологічну експертизу, для проведення якої необхідно надати автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , надавши на підтвердження своїх доводів копії документів, у тому числі копію постанови про визнання автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу (серії НОМЕР_2 ) речовим доказом у кримінальному провадженні №0003241, а також копії документів про проведення транспортно-трасологічної експертизи вищевказаного автомобіля.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно з чч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до абз. 1 ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до чч.1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0003241 від 15.05.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Також встановлено, що 14.05.2020 за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 50, в ході проведення огляду слідчим Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві було виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, за результатами якого було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. При цьому, ухвали слідчого судді на проведення огляду, а також вилучення вищевказаного автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, надано не було, у зв`язку з чим слідчий суддя доходить висновку, що вказане в скарзі майно має статус тимчасово вилученого.
Слідчим суддею встановлено, що постановою від 15.05.2020 слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_8 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу (серії НОМЕР_2 ) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003241від 15.05.2020.

Також встановлено, що до слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва не було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, всупереч вимогам ч.5 ст. 171 КПК України, арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу накладено не було.

Слідчий суддя також враховує Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», викладене у Листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, згідно з яким результат аналізу ухвал слідчих суддів свідчить про те, що аргументом сторони обвинувачення, яким ця сторона послуговується для підтвердження законності залишення майна у володінні органів досудового розслідування та відсутності підстав для його повернення, є визнання такого майна речовими доказами. Однак слід враховувати, що якщо ці докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування. З огляду на це обґрунтованими є ухвали слідчих суддів щодо зобов`язання повернення такого майна.
Слідчий суддя, виходячи з наведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, дійшов висновку про існування достатніх підстав для зобов`язання уповноважених службових осіб Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що постановою дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 в ході досудового розслідування кримінального провадження №0003241 було призначено транспортно-трасологічну експертизу. Як вбачається з клопотання експерта від 15.10.2020 №CE-19/111-20/49951-ТР та листа від 19.10.2020 Київського науково-дослідного експертно-криміналіситчного центру МВС України на проведення транспортно-трасологічної експертизи необхідно надати автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання щодо статусу майна в кримінальному провадженні, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги.
Оцінюючи застосування загального принципу «справедливого балансу» до даної справи, слідчий суддя бере до уваги рішення ЄСПЛ в справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia». Як було зазначено Європейським судом, втручання в мирне володіння майном і бездіяльність держави повинні забезпечити справедливий баланс між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Іншими словами, в кожному випадку, пов`язаному зі стверджуваним порушенням статті 1 Протоколу № 1, Суд повинен встановити, чи вимушена була певна особа понести непропорційний та надмірний тягар з причини дії або бездіяльності держави. При оцінці дотримання цієї вимоги Суд повинен дати загальну оцінку різних інтересів, що розглядаються, не забуваючи при цьому, що Конвенція покликана гарантувати права, які є реальними і ефективними.
Разом з тим, дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, у тому числі копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, слідчим суддею встановлено, що власником автомобіля «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 є лише володільцем тимчасово вилученого майна, що, зокрема, підтверджується копією довіреності від 15.10.2020 та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Отже, цією нормою передбачено застосування аналогії за наявності правових прогалин або колізій у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Як передбачено ч.3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, з урахуванням необхідності проведення експертиз, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність зобов`язання володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_9 не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема проведенню вже призначених експертиз у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись стст. 9, 64-2, 167, 168, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

Зобов`язати володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_9 не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема проведенню вже призначених експертиз у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1