Єдиний унікальний номер 741/1264/20
Номер провадження 1-кс/741/240/20
У Х В А Л А

іменем України

19 жовтня 2020 року м. Носівка

Слідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., за участі секретаря судового засідання Качан О.В., прокурора у провадженні начальника Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Пасіки В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка клопотання дізнавача у кримінальному провадженні начальника СД Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП у Чернігівській області Солохи Ю.І. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 07 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 до слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання дізнавача Носівського ВП Ніжинського відділу поліції ГУНП у Чернігівській області Солохи Ю.І., погоджене з прокурором у провадженні, начальником Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Пасікою В.М., про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 07 жовтня 2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Куликівський професійний аграрний ліцей» ОСОБА_1 та фермерським господарством «Верітас Агро» було укладено договір №1-05/2020 про спільну діяльність, за яким сторони домовились про організацію спільної діяльності з метою забезпечення використання за цільовим призначенням земельної ділянки площею 150 га (134 га ріллі), яка довгий час не оброблялася, кадастровий номер :02:002:0015, яка належить навчальному закладу і знаходиться на землях Мринської сільської ради Носівського району поза межами населеного пункту.

Фактично ж суб`єкту господарювання було передано у користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0015 площею 150,00 га. Вказаний вище договір не відповідає вимогам Земельного та Цивільного кодексів України, є удаваним правочином, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, що вони насправді вчинили.

Таким чином, вказана вище земельна ділянка у порушення вимог земельного законодавства фактично відчужена у користування фермерському господарству «Верітас Агро», що завдає шкоди інтересам держави, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на зазначений земельний масив та урожай на ньому.

Враховуючи, що посіви кукурудзи (урожай 2020 року), що ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0015 площею 150,00 га мають істотне значення для досудового розслідування, як речі, отримані у результаті злочинної діяльності, постановою дізнавача від 15 жовтня 2020 року така земельна ділянка з посівом сільськогосподарської культури - кукурудзи були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000053, як майно, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, тому існує необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку та посіви кукурудзи на ній.

У судовому засіданні прокурор Пасіка В.М., який з`явився у судове засідання, заявлене клопотання підтримав і просив його задовольнити та додатково пояснив, що земельна ділянка площею 150 га з кадастровим номером :02:002:0015 відповідно до частини 1 статті 150 Земельного кодексу України належить до особливо цінних земель як земля навчального закладу, метою арешту земельної ділянки та посівів кукурудзи є позбавлення права на його відчуження, розпорядження та/або користування майном, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні. На даний час особи, які самовільно зайняли земельну ділянку та розмір завданої шкоди, не встановлені.

Представник Державного професійно-технічного навчального закладу «Куликівський професійний аграрний ліцей» Лисаченко В.В. в судове засідання з`явився та повідомив, що саме навчальний заклад є фактичним користувачем земельної ділянки площею 150 га з кадастровим номером :02:002:0015. Так само навчальний заклад є власником урожаю кукурудзи урожаю 2020 року, яка посіяна на даній земельній ділянці. При цьому, земельна ділянка використовується не для сільськогосподарського виробництва, а для навчального процесу, а прибуток від такого процесу у встановленому порядку оприбутковується.

01 липня 2020 року між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Куликівський професійний аграрний ліцей» ОСОБА_1 та фермерським господарством «Верітас Агро» було укладено Додаткову угоду про зміну Договору №1-05/2020 про спільну діяльність від 01 травня 2020 року, яким, зокрема, передбачено, що одноособовим власником отриманого урожаю є навчальний заклад.

Представник фермерського господарства «Верітас Агро» до суду не з`явився.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя робить такий висновок.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 07 жовтня 2020 року розпочато кримінальне провадження № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Згідно з рапортом старшого інспектора - чергового СРПП № 2 Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області вбачається, що 06 жовтня 2020 року о 12:50 год. від невстановленої особи надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що в с. Мрин невідомі збирають кукурудзу комбайнами.

У ході проведеного огляду місця події, початого о 12:30 год. 06 жовтня 2020 року встановлено, що місцем огляду є земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0015 площею 150,00 га, яка складається з двох полів, які відмежовуються лісосмугою. На оглянутій земельній ділянці ростуть рослини кукурудзи, які мають сухе листя та стовбури.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27 лютого 2020 року (індексний номер 202156058) власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0015 площею 150,00 га є держава в особі Міністерства освіти та науки, а правокористувачем - Державний професійно-технічний навчальний заклад «Куликівський професійний аграрний ліцей» (), вид іншого речового права: право постійного користування земельною ділянкою.

Як слідує з витягу з Державного земельного кадастру від 13 березня 2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0015, площею 150,00 га, яка розташована на території Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, має цільове призначення для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства, а користувачем є професійно-технічне училище № 33 с. Мрин (а. с.4).

Вказана інформація підтверджується також державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, серії ЯЯ № 376059, наявним у справі, згідно з яким професійно-технічне училище № 33 с. Мрин є постійним користувачем земельної ділянки, розташованої на території Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, цільове призначення (використання) якої - для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а, отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а, отже, за правилами статті 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, дізнавача або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається з клопотанням.

Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого,засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України .

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У судовому засіданні встановлено, що у даному кримінальному провадженні з 07 жовтня 2020 року і по дату розгляду клопотання не повідомлено про підозру жодній особі; відсутні відомості про те, що будь-якій особі, зокрема власнику земельної ділянки, заподіяна значна шкода, яка є обов`язковою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України; зміст поданого клопотання не містить будь-якого об`єктивного обґрунтування наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Окрім того, у судовому засіданні не доведено, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт з метою забезпечення спеціальної конфіскації, є майном суб`єктів, визначених ч. 4 ст. 170 КПК України.

Також, у матеріалах клопотання відсутні відомості про приблизну кількість кукурудзи, врожайність та її загальну вартість, що не дає змогу визначити співмірність обмеження права власності (шляхом арешту майна) завданням кримінального провадження, як це передбачено п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Таким чином, стороною обвинувачення в межах заявленого клопотання не доведено, що на даний час існують підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, зокрема, що є підстави вважати, що має місце самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику та підстави для застосування арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Фактично на даний час у сторони обвинувачення існує лише припущення про те, що має місце самовільне зайняття земельної ділянки, яке завдало значної шкоди її законному володільцю або власнику і таке припущення не доведено належними та допустимим доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Таким чином, під час розгляду клопотання про арешт майна, не встановлено достатніх і переконливих доказів необхідності арешту земельної ділянки та посівів кукурудзи, а тому підстав для задоволення вказаного клопотання, слідчий суддя не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника СД Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП у Чернігівській області Солохи Ю.І. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 07 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя А.О. Крупина