ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/433/19
У Х В А Л А

"09" листопада 2020 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000417 від 11.10.2017 року за обвинуваченням
СКВОРЦОВО ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Китайгород Дніпропетровської області, українки,

має середньо - спеціальну освіту, заміжня ,не працює,

проживаюча за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ковпаківка Дніпропетровської області, українки, має середню - спеціальну освіту,

вдова, не працює, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинувачених у вчинені кримінального проступку,
передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В

10 жовтня 2017 року приблизно о 12 -30 обвинувачена ОСОБА_8 , перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , почула словесний конфлікт між своєю донькою - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Вийшовши за територію свого домоволодіння ОСОБА_8 побачила що вказаний конфлікт відбувається біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_10 . ОСОБА_8 вирішила підтримати свою доньку - ОСОБА_9 та втрутилась у конфлікт останньої з ОСОБА_5 .

Маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. ОСОБА_8 , умисно, правою рукою, вхопила ОСОБА_5 за волосся на голові та кулаком лівої руки нанесла їй не двох ударів по голові та обличчю. В цей час ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований па спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з розбігу, нанесла останній не менше одного удару правою ногою в область живота потерпілій

ОСОБА_5 .

Вказаними протиправними діями. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спричинили ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою голови, саден обличчя, гематоми голови (волосяної частини зліва), тупої травми правого ока що ускладнилась гіпертензією правого ока, тупої травми живота. Наявні тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що викликали розлад здоров`я на термін, більш як 6 днів і до 20 днів, що підтверджується висновком судового експерта № 69 від 18.03.2019 року.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров 'я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України винуватість свою не визнала і пояснила, що10.10.2017 року знаходилась на подвір`ї свого будинку по АДРЕСА_1 и побачила як по дорозі на велосипеді їде Новицька, з якою у неї давні неприязні відносини. Новицька зупинилась перед її будинком і почала на її адресу висловлюватись погрозами та нецензурною лайкою, вона вийшла на вулицю і між ними виникла сварка в присутності інших мешканців. Заперечила, що наносила будь-які удари потерпілий, вважає, що тілесні ушкодження які отримала ОСОБА_11 могли бути спричинені її сином або іншою особою. На час сварки до них підбігла її мати ОСОБА_12 і тримала потерпілу за волосся. Цивільний позов не визнала, вважає себе невинуватою і що потерпіла її оговорює.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнала і пояснила, що 10.10.2017 року вона побачила сварку на вулиці Вишневій с. Китайгород між її донькою ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , вона підбігла до них і утримувала за волоси Новицьку, яка вдарила її кулаком по голові. Заперечує, що наносила особисто удари потерпілій, вважає що їх нанесли інші невідомі особи або син потерпілої. Цивільний позов не визнала, вважає себе невинуватою.
Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила, що раніше у неї із ОСОБА_13 були неприязні відношення, так як остання звинувачувала її дітей, що вони ходять неохайні. 10.10.2017 року вона на велосипеді їхала по вул. Вишнева. Із свого будинку вийшла ОСОБА_13 і почала її ображати, кричати образливі слова в бік її дитини і вона зупинилась та між ними виникла сварка. ОСОБА_13 почала погрожувати їй і схватила за волоси , почала її тягати за волосся, а коли вона впала на землю почала наносити удари ногами в область живота, близько 5-ти ударів. В цей час із подвір`я вибігла мати обвинуваченої ОСОБА_14 і підбігла до них і почала бити її кулаком в обличчя, нанесла близько 10 ударів, погрожувала їй, на крики вибігли мешканці вулиці і їх розтягнули. Вона лікувалась в лікарні 11 днів із 10.10.2017 року по 06.11.2017 рік на стаціонарному лікуванні, витратила грошові кошти на лікування. Заявила цивільний позов про стягнення із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн в солідарному порядку, додавши особисті рахунки по витратам на лікування Покарання просить визнати посуровіше.
Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що в жовтні 2017 року вона знаходилась вдома в с .Китайгороді і почула крики знайомої ОСОБА_5 яка сварилась із ОСОБА_13 на вулиці, бачила як ОСОБА_13 схватила потерпілу і почала її бити по тілу, а потім прибігла ОСОБА_12 і теж почала наносити удари по голові потерпілої, яка причини сварки пояснити не може.
Свідок ОСОБА_15 в суді пояснила що в жовтні 2017 року вона була вдома і почула крики на вулиці в с. Китайгород і вийшла на вулицю і побачила як ОСОБА_13 наносила удари по голові та тілу ОСОБА_5 , а потім підбігла Тригуб схватила за волоси і почала також наносити удари по тілу потерпілої

Крім показів обвинувачених, потерпілої, винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтверджується іншими доказами по справі:
-витягом із ЄРДР № 0000417 від 11.10.2017 року про те, що 10.10.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с. 1);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.10.2017 року, згідно якого підтверджується звернення до поліції ОСОБА_5 з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень (а.с. 4);
-висновком судового експерта № 222 від 16.01.2017 року неможливість надати висновки у зв`язку із відсутністю медичних документів ( а.с.10)
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_16 , судово-медичного експерта ОСОБА_17 від 12.02.2019 року з застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого потерпіла розповіла та показала механізм та послідовність нанесення їй тілесних ушкоджень 10.10.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , про що долучено дисковий накопичувач (а.с. 11-15);
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 , статиста ОСОБА_16 , судово-медичного експерта ОСОБА_17 від 12.02.2019 року з застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого свідок показала та розповіла обставини нанесення 10.10.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 про що долучено дисковий накопичувач (а.с. 17-19);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 , статиста ОСОБА_16 , судово-медичного експерта ОСОБА_17 від 12.02.2019 року з застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого свідок показала та розповіла обставини нанесення 10.10.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 про що долучено дисковий накопичувач (а.с. 22-24);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , статиста ОСОБА_20 , судово-медичного експерта ОСОБА_17 від 14.02.2019 року з застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого свідок у присутності понятих показала та розповіла обставини нанесення 10.10.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 про що долучено дисковий накопичувач

(а.с. 28-31);

-постановою від 15.02.2019 року про залучення до провадження речових доказів: дискові накопичувачі «СD-R» з відеозаписами слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (а.с. 34);

-висновком експерта № 69 від 18.03.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забія голови, саден обличчя, гематоми голови (волосяної частини зліва), тупої травми правого ока, що ускладнилась гіпертензією правого ока, тупої травми живота. Наявні тілесні ушкодження голови в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що викликали розлад здоров`я на термін, більш як 6 днів і до 20 днів. Виявлені тілесні ушкодження спричинені дією тупих предметів чи об такі, їх виникнення можливо при показах потерпілої і свідків при проведенні відтворень при ударі її кулаками і ногами. Виходячи з локалізації ушкоджень для їх спричинення необхідно було нанести не менше, як два удари в область обличчя і один в область живота (а.с. 37-38).

Пояснення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про їх невинуватість в скоєнні кримінального правопорушення суд до уваги не приймає і вважає це спробою уникнути відповідальності за скоєне, так як нанесення тілесних ушкоджень підтверджується показами потерпілої, свідків та висновками судово-медичної експертизи.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.
Умисні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує відповідно до ст.12 КК України вказане правопорушення відноситься до кримінальних проступків, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скоїли кримінальний проступок, не працюють, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимі, на обліку у лікарів: психіатра та нарколога не перебувають, однак у скоєному не розкаялись, матеріальну чи моральну шкоду потерпілій не відшкодували.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
В судовому засіданні захисником обвинувачених ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України та звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, так як з дня вчинення кримінального проступку пройшло 3 роки.
Обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_14 не заперечували проти звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечували проти звільнення
ОСОБА_9 та ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Потерпіла ОСОБА_5 заперечували проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,
посилаючись на те, що судові засіданні переносились неодноразово обвинуваченими без поважних причин.
Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.
Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За пред`явленим ОСОБА_9 та ОСОБА_14 обвинуваченням їх дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, які згідно положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.
Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 44 КК України).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" за № 1 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що існують умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
В п. 8 вказаної Постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Наявність жодних обставин, що перешкоджають застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України, зокрема фактів ухилення від слідства або суду, чи вчинення підсудним нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, судом не встановлено.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що наявний склад вчиненого ОСОБА_9 та ОСОБА_14 кримінального проступку, що кваліфікується за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я, зазначені події стались 10.10.2017 року, судові засідання неодноразово відкладались за клопотаннями всіх учасників судового засіданні з поважних причин і на час розгляду даного клопотання минули три роки, протягом яких особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності, а тому, є всі умови та підстави для звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_14 не застосовувались.
Потерпілою ОСОБА_5 12.12.2019 року заявлений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн ( а.с.92)

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 та

ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілій пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати по справі відсутні. Речові докази: дискові накопичувачі «СD-R» з відеозаписами слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 необхідно зберігати в матеріалах кримінальної справи.

На підставі ст. 12, 44, 48, 125 КК України, керуючись статтями 284 та 285 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_21 та ОСОБА_22 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 11 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_23 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінально процесуального кодексу України.

Речові докази :дискові накопичувачі «СD-R» з відеозаписами слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Цивільний позов цивільного позивача потерпілої ОСОБА_5 до цивільних відповідачів обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної в розмірі 9000 грн залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілій ОСОБА_5 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає її праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровської апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя:ОСОБА_1