СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1227/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2020 за № 0002390, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євлах Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджану, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження:

потерпілий ОСОБА_6 ,

перекладач ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 16.05.2020 приблизно о 21 год. 55 хв., разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходились біля «Жулянського мосту», розташованого в Святошинському районі м. Києва. При цьому, вони звернули увагу на раніше незнайомого їм ОСОБА_6 , який слідував в сторону с. Петропавлівська Борщагівка Київської обл., та який мав при собі чоловічу сумочку-барсетку та мобільний телефон, який тримав у руці.
Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 , з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вирішили відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , вступивши між собою в попередню злочинну змову.
З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0002931, наблизились до ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , вихопив з руки ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Huawei Y5», вартістю 4000 грн, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» (матеріальної цінності не представляє).
У свою чергу, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ухопився за належну ОСОБА_6 сумку з плечовим ремінцем, однак ОСОБА_6 почав чинити опір, намагаючись захистити своє майно. У цей час, ОСОБА_3 штовхнув в область грудей ОСОБА_6 внаслідок чого останній впав на землю. Подолавши таким чином опір потерпілого, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0002931, відкрито викрав у ОСОБА_6 сумку, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 500 грн (однією купюрою); портативний зарядний пристрій, вартістю 300 грн; дві кредитні картки «ПриватБанку», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , перепустку на ім`я ОСОБА_6 , пластикові картки та купони на знижку, які матеріальної цінності не представляють, а всього майна на загальну суму 4800 грн, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Після цього, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження №0002931, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 16.05.2020 приблизно о 22 год. 00 хв. знаходився біля «Жулянського мосту» у м. Києві разом зі своїм знайомим та побачили чоловіка, майном якого вирішили заволодіти. Вони підійшли до чоловіка, як пізніше з`ясувалося це був ОСОБА_6 , він, ОСОБА_3 , вихопив з його рук мобільний телефон, а його знайомий почав виривати сумку у потерпілого. Оскільки потерпілий почав чинити опір, то він, ОСОБА_3 , штовхнув його у груди, внаслідок чого потерпілий впав на землю. Після цього, його знайомий забрав у потерпілого сумку. У сумці буди документи потерпілого, банківські картки, гроші в сумі 500 грн однією купюрою та зарядний пристрій. Після цього вони втекли. Мобільний телефон вони на наступний день заклади у ломбард. На гроші, що викрали у потерпілого купили алкоголь та сигарети. У вчиненому каявся, просив не позбавляти його волі.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що мобільний телефон йому повернуто, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 на даний час не має, вважав за можливе призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, вислухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 16.05.2020 приблизно о 21 год. 55 хв., перебуваючи біля «Жулянського мосту», розташованого в Святошинському районі м. Києва, разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; здійснення кримінально протиправного наміру; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, зі слів проживає у цивільному шлюбі, не працює, пільгами не користується, має постійне місце проживання у м. Києві, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, те, що він раніше не судимий, думку потерпілого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін, заборонивши ОСОБА_3 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою, а саме: з 18.05.2020 до 20.05.2020 включно.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Huawei Y5», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у належного володільця ОСОБА_6 ;

- квитанцію ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 17.05.2020, яку визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1