Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/680/20
Провадження №: 1-кп/332/209/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000179, від 01.02.2020 яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштованого, перебуваючого у цивільному шлюбі, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31.01.2020 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на сходинковому майданчику між другим та третім поверхами під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні потерпілому ОСОБА_6 кулаками обох рук не менше трьох ударів в область обличчя та не менше двох ударів в область передньої частини тулубу. Таким чином, згідно висновку експерта № 143 від 03.02.2020 року, потерпілому ОСОБА_6 , були спричинені наступні тілесні ушкодження: садна в лобній ділянці ліворуч, в лобній ділянці праворуч, в правій скроневій ділянці; синці в правій навколо-очній ділянці, в лівій навколо-очній ділянці, на передньо-правій поверхні грудної клітини в проекції 2-3 ребер по передньо- паховій лінії у гр. ОСОБА_6 , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, почав вимагати від потерпілого ОСОБА_6 , передати йому мобільний телефон, на що потерпілий побоюючись за своє здоров`я, на вимогу ОСОБА_5 дістав із зовнішньої кишені своїх брюк мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 8А» 2/3 Gb ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого, на момент вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку експерта № 10-95 від 24.02.2020 року, складає 2193 гривень 33 копійок, з чохлом-книжкою чорного кольору, ринкова вартість якого, на момент вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку експерта № 10-95 від 24.02.2020 року, може складати 101 гривень 67 копійок, загальна вартість яких може складати 2295 гривен 00 копійок, в якому була встановлена сім карта мобільного оператора «Київстар» яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_6

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого .

Під час досудового розслідування 27.06.2019 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , за згоди потерпілого ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч..2 ст.186 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим,просить призначити іспитовий строк 1 рік, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи наявність згоди на укладення цієї угоди потерпілим ОСОБА_6 , суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в присутності захисника, за письмової згоди потерпілого, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки потерпілим надана письмова згода на укладення цієї угоди прокурором.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_5 який є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судово хімічної експертизи в сумі 942,06 грн покласти на ОСОБА_5 .

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 17.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000179 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити таке узгоджене покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням,встановивши іспитовий строк один рік

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертизи в сумі 942,06 грн на користь держави в особі Запорізького науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України .

Речові докази два недопалки цигарок, що зберігаються в камері схову речових доказів Заводського ВП, знищіти. Речові докази, мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 8А» 2/3 Gb з чохлом-книжкою чорного кольору,карту пам*яті на 16 гб, та сімкарту оператора мобільного зв*язку «Київстар», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 . Речові докази мобільний телефон «Самсунг» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Nomi» в корпусі сірого кольору , картка банку «ПУМБ», зв*зка ключів 6 шт., 3 флеш носія, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 . Речовий доказ DVD диск з аудіозаписами , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1