Номер провадження: 11-сс/813/1205/20
Номер справи місцевого суду: 522/9666/20 1-кс/522/9547/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 тазастосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.08.2020 року з визначенням розміру застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 315300 гривень, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка, Кіровоградської області, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав:

-слідчим суддею не надано належної уваги тому, що жоден заявлений слідчим та прокурором ризик, на які вони посилаються у своєму клопотанні не підтверджені, а судом в оскаржуваному рішенні не проведено аналізу усіх ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України;

-підозра, викладена у клопотання слідчого не обґрунтована, а виклад обставин та додані до клопотання документи не несуть у собі доказів причетності підозрюваного до інкримінованого йому злочину;

-визначаючи розмір застави, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний тимчасово безробітний, а тому така застава є непомірно високою для нього;

-судом не враховано, що підозрюваний раніше не судимий, має вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, родину, наразі вирішується питання щодо оренди квартири для його проживання на час досудового розслідування.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви визначення розміру застави.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені слідчого відділу УСБУ в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 року.
18.06.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на наступні обставини.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.
З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_9 до інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.
Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних тяжких злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: повідомлення ВКІБ УСБУ в Одеській області про виявлення ознак кримінального правопорушення; матеріалами виконаного доручення ВКІБ УСБУ в Одеській області; протоколом отримання добровільно наданого від 18.05.2020 року; висновком експертизи № 1308-Х від 11.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду від 03.06.2020 року; іншими матеріалами досудового розслідування.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, апеляційний суд, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
Одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до вимог ч.4,5 ст.182 КПК України, визначив заставу у розмірі150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 315300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) гривень. З таким висновком апеляційний суд погоджується, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини за попередньою змовою групою осіб, що приносить значний дохід, а тому лише визначений розмір застави здатний забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник наполягав, що слідчий суддя не врахував особу підозрюваного, зокрема того, що він має вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, родину. Однак данні фактори, не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку апеляційного суду, родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги сторони захисту про недоведеність неможливого застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з огляду на наступне.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину, який вчинено у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також кількість вчинених підозрюваним епізодів, апеляційний суд погоджується з прийнятим висновком слідчого судді щодо неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів це злочини, що посягають на здоров`я населення. При цьому протягом останніх років спостерігається поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Цi злочини набувають усе більших масштабів i стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

В зв`язку з наведеним апеляційний вважає застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправданим, а доводи сторони захисту в цій часині необґрунтованими.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4