Справа № 559/437/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000018 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 20 вересня 2012 року за вироком Новокаховського районного суду Херсонської області, за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 15 жовтня 2015 року за вироком Соснівського районного суду міста Черкаси, за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Новокаховського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2012 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покараня

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

та укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період, коли судимість не була погашена чи знята у встановленому законом порядку, повторно вчинив новий корисливий злочин.

03 січня 2019 року близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні автозаправної станції «БРСМ-Нафта», що в с. Молодаво Друге вул.. Широка, 36, Дубенського р-ну, Рівненської області в ході спілкування з ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останнього, повідомив йому завідомо недостовірні відомості щодо своїх дійсних намірів про обмін грошових коштів на більш дрібні купюри та отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 8000 гривень, частину з яких в сумі 4800 гривень ОСОБА_3 , користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку ОСОБА_5 , непомітно для потерпілого поклав у свій верхній одяг та покинувши територію автозаправної станції, перевів грошові кошти в сумі 4800 гривень у своє протиправне володіння спричинивши потерпілому

ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4800 гривень 00 копійок,.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

28 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілого та обвинуваченого, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачене покарання, у тому числі у вигляді штрафу.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Ч.2 ст. 190 КК України (у редакції від 01.07.2020року) передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Враховуючи те, що злочин обвинуваченим вчинено 03 січня 2019 року, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VIII, які обтяжують покарання за вчинення даного злочину, а тому суд у відповідності до ст. 5 КК України застосовує зворотню дію в часі з призначенням покарання обвинуваченому, що помякшує кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання згідно укладеної угоди.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України ,суд-,

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 28 лютого 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0000018 за ч.2 ст.190 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 21063, зеленого кольору р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на спец. майданчику Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області ( м. Дубно вул. Пекарська, 10) -повернути ОСОБА_3

- грошові кошти в сумі 618 гривень, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1