КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
15 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
за участі:
прокурора ОСОБА_6
В С ТА Н О В И Л А

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2020 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 30 жовтня 2020 року включно. Визначено обвинуваченій ОСОБА_5 заставу у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн..
Не погоджуючись з таким рішенням суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2020 скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачена зазначає, що у неї на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Крім цього апелянт вказує що у неї смертельно хвора матір, брат інвалід 3 групи та розумово-відстала сестра. Також апелянт зазначає, що має позитивну характеристику за місцем проживання.
Захисник ОСОБА_7 повідомлений належним чином, до суду не з`явився, клопотань про відкладення, не подавав, обвинувачена ОСОБА_5 повідомлена належним чином, заяв про доставку в судове засідання не подавала.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, яке надійшло з Дарницького районного суду м. Києва разом з апеляційною скаргою обвинуваченої, обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2020 обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 жовтня 2020 року включно, з визначенням розміру застави.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що ризики, передбачені ст.177 КК України, які були встановлені при застосуванні до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 з визначенням розміру застави.
Зокрема такі висновки суду підтверджуються ризиками, які свідчать про доцільність продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , зокрема: впливати на свідків, переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки у вказаної особи відсутні інші джерела доходів.
Відтак, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності злочинів, які обвинуваченій ставляться в вину, особу обвинуваченої, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились і не припинили своє існування, а також беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 30.10.2020, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
Стосовно доводів обвинуваченої про те, що у неї на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Крім цього, що у неї смертельно хвора матір, брат інвалід 3 групи, розумово-відстала сестра та вона має позитивну характеристику за місцем проживання, то колегія суддів зауважує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, існують обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України а тому суд обрав відповідний запобіжний захід, вимоги обвинуваченої в цій частині колегія суддів не приймає до уваги.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою з визначення розміру застави суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченої.
Підстав для застосування судом до обвинуваченої більш м?якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, як про те просить апелянт, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.
За таких обставин, оскільки доводи поданої апеляційної скарги в ході їх розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2020 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України, ? залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3