УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року
м. Київ

справа № 1-141/1999

провадження № 51-1642 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,
встановив:
у провадженні Касаційного кримінального суду Верховного Суду перебуває провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 08 червня 2000 року.
Засуджений ОСОБА_7 заявив відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , посилаючись на їхню упередженість у зв`язку з розглядом касаційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2016 року.

Дослідивши викладені в заяві доводи, заслухавши пояснення сторін провадження та перевіривши матеріали провадження, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про відвід суддів з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 цього Кодексу встановлено випадки, коли повторна участь судді в кримінальному провадженні є недопустимою, а саме:

1. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
2. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

3. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_3 від 06 березня 2018 року касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2016 року закрито, оскільки зазначена ухвала постановлена за результатом вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, а її оскарження в касаційному порядку не передбачено законом. Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції по суті не переглядалась.

Засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві про відвід суддям не навів достатньо обґрунтованих доводів, які би свідчили про упередженість суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а постановлення нимиухвали про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2016 року з огляду на вимоги статей 75, 76 КПК України не є тією підставою, що виключає участь судді в даному провадженні, тому заяву засудженого слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України, Суд

ухвалив:
заяву ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у провадженні за заявою засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 08 червня 2000 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3