УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 009 26 від 04.09.2020, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванівка Богуславського р-ну Київської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
підозрюється за ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київської області ОСОБА_7 про продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 05.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України.
На думку слідчого, існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваний підтримав думку захисників.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування вказаних слідчим ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Практика ЄСПЛ свідчить, що рішення суду про тримання під вартою є тимчасовим (умовним, попереднім). Концепція «періодичного перегляду» передбачає, що ризики зі спливом часу зменшуються та потребують надання слідчим суддею нової оцінки.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії малоймовірними з огляду на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, сталі соціальні та родинні зв`язки у місці постійного проживання, тобто підозрюваний має достатньо стримуючих факторів, а будь-яких нових доказів, які б свідчили про існування високої ймовірності переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування слідчому судді не надано.

У той же час, слідчий суддя вважає, що для уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни останніми наданих раніше показань.

За результатами встановлених обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Водночас, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, існує можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе гарантувати виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги викладене вище, слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_7 відмовити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, поклавши на підозрюваного обов`язок цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватись з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії цієї ухвали встановити по 30 грудня 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_5 .
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1