Провадження №1-в/447/134/20
Справа №447/1105/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області в режимі відеоконференц зв`язку подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Трускавець, Львівської області, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

прокурор ОСОБА_4 ,

представник установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

05.03.2015 Галицьким районним судом м. Львова ОСОБА_3 було засуджено за вчинення злочинів передбачених п.п. 6, 8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України на підставі ст. 70 призначено йому покарання у виді 14 років позбавлення волі. Згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 28.01.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 16.01.2013 по 06.10.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 16.01.2013. Кінець строку відбування покарання 26.04.2024.

Адміністрація установи виконання покарань клопоче про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 , так як він відбув встановлену законом частину покарання, працевлаштований на добровільних засадах без оплати праці «нарядчиком установи», до роботи відноситься добросовісно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Творчість», прагне до її реалізації. За весь час відбування покарання неодноразово був притягнений до дисциплінарної відповідальності (всі стягнення погашені) та за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці до нього було застосовано 11 заохочень.

Заслухавши думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні подання, оскільки стягненню з засудженого підлягають цивільні позови у загальній сумі близько 700 тисяч гривень, жодний з яких ним не погашено навіть частково, крім цього засуджений відмовився від переведення до дільниці соціалізації реабілітації, де він міг би бути залучений до роботи на контрагентських підприємствах та таким чином почати сплачувати заборгованість за цивільними позовами.

Засуджений, його захисник та представник установи виконання покарань, просили подання задовольнити подання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, враховуючи документи з особової справи засудженого, суд доходить такого висновку.

Засуджений відбуває покарання призначене за вчинення тяжких злочинів, один із яких є особливо тяжким. Має позови, в загальній сумі близько 700 тисяч гривень, за час відбування покарання заборгованість не погашав. Зі змісту характеристики засудженого та довідки про заохочення і стягнення встановлено, що засуджений стає на шлях виправлення, оскільки з 2017 року вважається таким, що не має дисциплінарних стягнень. Засуджений відбув встановлену законом частину покарання, однак за період відбування покарання поведінка засудженого не була стабільно позитивною, заборгованість по цивільному позову не сплачена, засуджений уникає праці, а його праця, як «нарядчика установи» не є оплачуваною, крім цього не є такою, що характеризує засудженого з позитивної сторони, тому суд доходить висновку, що наявність певної кількості заохочень, сама по собі не може засвідчити, що засуджений став на шлях виправлення. Невідбутий строк покарання становить 3 роки 8 місяців і 27 днів, засуджений відбуває покарання протягом майже 7 років і тільки у останні 3 роки у його поведінці почали з`являтися позитивні тенденції, крім цього спостережна комісія при Миколаївській РДА не підтримує дане подання.

Відповідно до ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання не довів своє виправлення, суд приходить до висновку, що подання про умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись 107 КК України та ст. 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1