Справа № 182/6253/20
Провадження № 1-кс/0182/120/2021
У Х В А Л А
Іменем України

28.01.2021 року м. Нікополь

Слідча суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2020 року до ЄРДР за N 0002193, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, не є інвалідом, не є депутатом, не є пенсіонером, має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ,-
за участю:
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням, яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2020 року до ЄРДР за N 0002193, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,строком на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 26.01.2021 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185, 289, 296, 309 КК України, судимість за якими не знята та непогашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливі злочини про наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 13.10.2020 року приблизно о 15.30 год. йшов по вулиці Героїв Чорнобиля в м. Нікополі Дніпропетровської області, де побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_7 , який йшов по вулиці. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення його майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення майна, скориставшись тим, що ОСОБА_7 його не бачить, та він знаходився позаду нього, підбіг та діючи відкрито, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, ззаду наніс один удар в область нижньої щелепи справа потерпілому ОСОБА_7 , тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, від чого ОСОБА_7 впав на землю. В цей момент ОСОБА_5 зняв зі ОСОБА_8 рюкзак та незаконно заволодів рюкзаком міським „Anti-theft з захистом з USB порт.; мобільним телефоном Microsoft Lumia 535 синього кольору без чохла; флеш носієм на 16GB; зарядним пристроєм Romoss на 10000мілі ампер; мобільним телефоном марки „Ulefone моделі Armor х5 чорного кольору з помаранчевими бічними вставками, які згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №24 від 26.01.2021 року становить 319,20 грн., 500 грн., 130 грн., 535,33 грн., 2291,91 грн. відповідно, та належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 3776,44 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, майном розпорядився на власний розсуд.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , додатковим допитом потерпілого ОСОБА_7 , пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок впізнала ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок впізнав ОСОБА_5 , висновком судово-товарознавчої експертизи №34 від 26.01.2021 року.

Слідчий вказує на те, що ОСОБА_11 , вчинив тяжкий злочин, а тому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, що може спонукати його переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні. ОСОБА_5 за місцем свого проживання не має міцних соціальних зв`язків , раніше був засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, має не зняту та не погашену судимість, він на шлях виправлення не став та вчинив корисливий тяжкий злочин, усвідомлюючи невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Підозрюваному відомі особи свідків, а тому існує ризик незаконного впливу на них з метою зміни їх показів та уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення. Підозрюваний не працює та не має єдиного законного джерела доходів, що в подальшому може стати причиною вчинення підозрюваним нових корисливих кримінальних правопорушень.

Слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і необхідним та достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам є запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважає, що підозра необґрунтована, все вигадано слідчим, відомі йому особи свідків стверджують, що таких показів не надавали, тому просить суд не позбавляти його свободи, застосувати хоча б цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою "Феррарі-Браво проти Італії".

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка є необхідною умовою законності тримання під вартою.

Відповідно до практики ЄСПЛ, "обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.F.проти Німеччини,27.11.97 р., § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Слідча суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , додатковим допитом потерпілого ОСОБА_7 , пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок впізнала ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок впізнав ОСОБА_5 , висновком судово-товарознавчої експертизи №34 від 26.01.2021 року.

Також в ході судового розгляду клопотання по суті, судом достовірно встановлено, а стороною кримінального провадження доведено наявними в матеріалах клопотання доказами, наявність такого ризику, зокрема, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Слідча суддя бере до уваги також те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, однак на шлях виправлення не став.

Слідча суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може впливати на свідків, які впізнали підозрюваного, та він з ними знайомий, а отже існує ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни його показів на свою користь.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідча суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, та санкція за вчинення якого, згідно ч. 2 ст. 186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним. Підозрюваний не має постійного джерела доходів та засобів для існування, не працює.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, незаконно впливати на свідків, як основних джерел показів в даному кримінальному провадженні, з метою уникнення від покарання шляхом залякування свідків та очевидців даної події, перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, або вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вище встановлені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину.

Слідча суддя не вбачає підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашній арешт - оскільки підозрюваний, з урахуванням наявних в матеріалах доказах, у будь-який момент може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що свідчить про недоцільність обрання домашнього арешту.

Врахувавши вищевикладене та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків .

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно останнього у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до яких при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись статтями 132, 176-179, 182, 183, 194, 197, 206 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2020 року до ЄРДР за N 0002193, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 28 березня 2021 року.
Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з 16.20 год. 28.01 2021 року по 16.20 год. 28.03.2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали доручити Нікопольському ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено о 08.30 годині 01.02.2021 року.

Суддя: ОСОБА_1