Справа № 645/1204/20
Провадження № 1-кс/645/1471/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000419 від 26 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого інспектора СД Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000419 від 26 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування скарги заявниця посилалася на те, що 26.02.2020 року органом досудового розслідування Немишлянського ВП ГУНП в Харківський області до ЄРДР за № №0000419 були внесенні данні про скоєння відносно неї кримінального правопорушення з визначенням правової кваліфікації - ч. 1 ст.125 КК України. Досудове розслідування кримінального провадження здійснював старший інспектор СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 . 29.10.2020 року старший інспектор сектору дізнання ОСОБА_4 в телефонному режимі повідомив про те, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000419 було закрито 24.07.2020 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. З метою отримання постанови про закриття кримінального провадження 02.11.2020 року заявником до Немишлянського ВП ГУНП в Харківський області було подано заяву про видачу копії постанови. Вказану постанову про закриття кримінального провадження заявниця отримала 02.11.2020 року в Немишлянському ВП ГУНП в Харківський області від старшого інспектора сектору дізнання ОСОБА_4 , про що було складено відповідну розписку на його ім`я. Зазначену постанову заявник вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. За час розслідування кримінального провадження старший інспектор СД ОСОБА_4 провів ряд слідчих дій, допитав її у якості потерпілої, допитав свідків. За її участю було складено протокол впізнання за фотознімками, проведено СМЕ. Заявник вважає, що за сукупністю наявних доказів, які наявні в матеріалах кримінального провадження, є достатні підстави для вручення особі, яка скоїла відносно неї злочин повідомлення про підозру. Однак замість вручення особі, яка спричинила тілесні ушкодження, повідомлення про підозру, кримінальне провадження було закрито. Крім того, за тривалий час проведення досудового розслідування старшим інспектором СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 не розглянуто жодного клопотання, які подавались заявником та її адвокатом, не надано належну оцінку відеозапису наданого заявником, який свідчить про спричинення тілесних ушкоджень особою, на яку вона вказує. Таким чином, на думку заявниці, інспектором СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_4 в повній мірі не встановлені та не досліджені усі обставини кримінального провадження, не зібрані усі докази, які можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не дана належна оцінка цим доказам, тому прийняте ним рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину є передчасним, необґрунтованим, незаконним та таким, що не відповідає завданням кримінального провадження.

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити скаргу в повному обсязі.
Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000419 від 26 лютого 2020 року, та заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, та в задоволенні скарги відмовити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.02.2020 року приблизно о 14.30 год. ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 30-А були спричинені тілесні ушкодженні (ІТС ІПНП 3935).
Відомості про кримінальне правопорушення по вказаній заяві, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 року за № 0000419 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Встановлено, що постановою слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.02.2020 року була призначена судово-медична експертиза.
В процесі досудового слідства була допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 , також допитані в якості свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; складено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2020 року.
Постановою старшого інспектора СД Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 24.07.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000419 від 26.02.2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.
Постанова мотивована тим, що наявність факту діяння у заяві ОСОБА_3 лише формально містить у собі ознаки діяння, передбаченого ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), внаслідок всіх конкретних обставин його вчинення, воно не відповідає тій суспільній небезпеці, яка є типовою для певного умисного злочину. У зв`язку з тим, що воно або не заподіює взагалі шкоди фізичній та юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно, очевидно незначну шкоду. Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановити свідків спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не представилось можливим.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що слідчим не було вчинено всіх заходів стосовно всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та не надано їм належну правову оцінку.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з положеннями статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого Кримінальним кодексом України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки в сукупності слідчим доказів, які стосуються цього провадження.
Відповідно до положень п. 2 ч .2 ст. 242 КПК України, в редакції закону від 03.10.2017 року, для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень проведення експертизи є обов`язковим, для чого слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи. Обов`язковість призначення експертизи слідчим або прокурором для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень визначалася також і редакцією ст. 242 КПК України, чинною на момент проведення досудового розслідування.
Матеріали кримінального провадження № 0000419 від 26.02.2020 року свідчать, що для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_3 за обставин, на які вона вказує, за постановою слідчого ОСОБА_4 від 27.02.2020 року було проведено судово - медичну експертизу.
З висновку експерта № 09/477-С/2020 вбачається, що ОСОБА_3 були спричинені по ступеню тяжкості-легкі тілесні ушкодження.
За таких обставин слідчим не було проведено всіх необхідних та достатніх слідчих розшукових дій, які б достовірно та об`єктивно підтверджували відсутність складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім цього, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не мотивована належним чином, оскільки не містить аналізу елементів складу злочину, зроблених на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про відсутність необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі.
Проаналізувавши вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зокрема, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, керуючись вимогами приписів ч. 2 ст. 9 та ч. 5 ст. 110 КПК України, та беручи до уваги те, що слідчим не здійснено всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження і відсутнє належне правове обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження на їх основі, що свідчить про незабезпечення слідчим прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а тому приходжу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000419 від 26 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування, залежно від того, чи були встановлені обставини, що підлягають доказуванню, зазначені в ст. 91 КПК України, та виконані інші вимоги КПК України, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, приймає одне з таких рішень: скасовує рішення слідчого чи відмовляє у задоволенні скарги.
Таким чином, з огляду на викладене, вважаю скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого інспектора СД Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000419 від 26 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.
Постанову старшого інспектора СД Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 24 липня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000419 від 26 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.
Кримінальне провадження 0000419 від 26 лютого 2020 року повернути до СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для організації досудового розслідування.

Слідчий суддя ОСОБА_1