Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/305/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
його захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0004904 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, неповнолітніх дітей не має, працює викладачем в НУК імені Адмірала Макарова, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняла злочинів та не судилася
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений заявлене клопотання підтримав.

Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження проти закриття провадження у справі заперечував, спираючись про те, що ОСОБА_4 має понести покарання за скоєне та відшкодувати йому /потерпілому/ матеріальну та моральну шкоду.

Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання не заперечувала.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

Відповідно до статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені у пунктах 1-5 частини 1 вказаної статті строки.

Аналіз норми вказаної статті свідчить, що передбачений нею вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності лише трьох умов:

1.закінчення зазначених у законі строків;

2.не ухилення особи від слідства або суду

3.не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості;

Вирішення питання про наявність таких у мов в цьому випадку призводить до такого.

А. Щодо закінчення зазначених законом строків.

Вирішуючи питання про те, чи сплили передбачені законом строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, суд, виходе з такого.

Відповідно до положень пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України, питання при закінчення строків давності вирішується, виходячи з:

-початкового моменту перебігу строку давності;

-передбаченої законом тривалість строку давності.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою діяння, що містить елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Тривалість строків давності відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України визначається ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в свою чергу, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, визначається відповідно до санкцій статей Особливої частини цього Кодексу.

Статті Кримінального Кодексу ж, санкції яких мають враховуватись при визначенні ступеню тяжкості вчиненого злочину, визначаються відповідно до вчиненого особою діяння та наявності в такому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Таке доводить, що для вирішення питання про закінчення строків давності слід визначити:

I.сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України;

II.ступінь тяжкості цього діяння;

III.тривалість строку давності

І……Вирішуючи питання про порядок визначення сутності вчиненого ОСОБА_4 діяння, часу його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд виходе з такого.

1. Норма статті 49 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні злочину, її каяттям у такому або відшкодуванням нею завданої нею шкоди.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення злочину, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою злочину внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

2. В межах цього кримінального провадження 15 грудня 2017 року був складений та затверджений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у якому була викладалась первісна версія державного обвинувачення про вчинення ним діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В подальшому ця версія у встановленому законом порядку публічним обвинуваченням уточнювалась неодноразово, востаннє - 09 грудня 2020 року.

3. За версією, що була сформульована публічним обвинуваченням 09 грудня 2020 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

11.11.2017 приблизно о 16.00 год. [він] перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої сварки, на ґрунті неприязних відносин, що виникли внаслідок зауваження ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в області лівої частини обличчя, а саме щелепи, декілька ударів ногами та руками по тулубу та декілька ударів держаком від мітли в область голови. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також синців верхніх та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

4. Ці дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого ним діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд визначає на підставі версії державного обвинувачення, за якою
11 листопада 2017 року за викладених вище обставин ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України.
Отже, початковим моментом перебігу строку давності в цьому випадку є момент вчинення злочинного діяння - 11 листопада 2017 року.

ІІ……Вирішуючи питання про ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходе з приписів статті 12 Кримінального Кодексу України та санкцій частини 2 статті 125 цього Кодексу.

Санкція частини 2 статті 125 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до 2 років

Відповідно до частини 2 статті 12 Кримінального Кодексу України за такого вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

ІІІ……Вирішуючи питання щодо тривалості строків давності у зв`язку із вчиненням кримінального проступку ОСОБА_4 , суд виходе з приписів частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 цієї статті у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у вигляді обмеження волі, строк давності становить три роки.

Б. Щодо неухилення обвинуваченого від слідства та суду.

Матеріали справи поза розумним сумнівом свідчать, що під час кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 не вчиняв дій, які могли бути кваліфікованими, як ухилення від слідства або суду.

Тривалість розгляд справи ж зумовлена станом доказів у справі /зокрема - висновку судово-медичної експертизи/ та обставинами формулювання публічним обвинуваченням версії про вчинення обвинуваченим злочину та висунення йому обвинувачення.

В. Щодо невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості.

Відповідно до частини 3 статті 49 Кримінального Кодексу України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В зв`язку з цим суд відзначає, що з матеріалів справи вбачається, що після 11 листопада 2017 року ОСОБА_4 не вчиняв злочинів.

Таке доводить, що в цьому випадку перебіг давності не переривався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

1. Відповідно до статті 286 Кримінального Процесуального Кодексу України суд розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за клопотання сторони кримінального провадження

Відповідно до частини 2 статті 288 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ці норми дозволяють вирішити заявлене захистом клопотання таким чином.

2. Встановлені судом обставини доводять, що в цьому випадку на момент розгляду клопотання судом встановлені у частині 1 статті 49 Кримінального Кодексу України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням вказаних автором обвинувального акту діянь сплинули.

3. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 освічений та просить про закриття провадження у справі.

4. Заперечення ж потерпілого проти такого не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, адже на нормах діючого законодавства не ґрунтуються.

Отже, клопотання захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строків давності слід задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі відносно нього - закрити.

В межах цього кримінального провадження потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого коштів.

Порядок дій суду щодо розгляду цього позову у разі закриття провадження у справі в зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачений, в зв`язку із чим суд на підставі частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України виходе з загальних засад кримінального провадження.

В зв`язку із цим суд враховує, що в цьому випадку позов був пред`явленим саме в межах кримінального провадження, яке, як доведено вище, підлягає закриттю.

З огляду на таке подальший розгляд цивільного позову, поданого в межах кримінального провадження, не видається за можливе, адже позов є невід`ємною частиною кримінального провадження, яке ухвалою суду закривається.

За таке вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої злочином, в подальшому має відбуватись в межах цивільного судочинства на підставі поданої в порядку такого судочинства позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисту задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України.
Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 125 Кримінального Кодексу України - закрити, що не позбавляє потерпілу права за наявності до того підстав звернутись за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =
11.12.2020