Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 474/1003/19
Провадження № 1-кп/475/50/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Жовтневе Врадіївського району Миколаївської області, громадянин України, не працюючий, освіта 11 класів, не одружений, раніше не судимий, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Жовтневе Врадіївського району Миколаївської області, громадянин України, не працюючий,освіта неповна середня, співмешкає, має на утриманні сина 2018р.народження, судимий 24.07.2018р.Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України від відбування покарання , звільнений з іспитовим строком 1 рік, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.07.2019 близько 03 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 близько 03 год., перебували на вул. Франка с. Новомихайлівське, Врадіївського району, Миколаївської області,потім розійшлися..

Проходячи повз домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 на подвір`ї помітив транспортний засіб - мопед моделі «VIPER ZS 50», 2008 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, з ключами в замку запалення, який належить ОСОБА_8 та зберігався на території вказаного домоволодіння.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом мопедом, шляхом його викрадення з метою розпорядження ним для власних потреб. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 направився до території домоволодіння ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , де через відчинену хвіртку зайшов до території подвір`я за вказаною адресою.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він не має дозволу від господаря транспортного засобу на керування вказаним мопедом, діючи умисно , будучи на території подвір`я ОСОБА_8 , за допомогою фізичної сили виштовхав мопед моделі «VIPER ZS 50», 2008 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, з ключами в замку запалення, який належить ОСОБА_8 , вартістю станом на 14.07.2019 року 5418 грн., на проїжджу частину по вул. Франка с. Новомихайлівське, Врадіївського району, Миколаївської області та покотив у напрямку ділянки вулиці, де ніхто не проживає, після чого ОСОБА_4 запустив двигун вказаного транспортного засобу.

Потім ОСОБА_4 по мобільному телефону запропонував ОСОБА_5 покататися на мопеді, не повідомивши звідки він взяв цей мопед, на що останній погодився. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сіли на мопед та поїхали в напрямку східної околиці с. Новомихайлівське, Врадіївського району, Миколаївської області, де після того, як у мопеда заклинило колесо і вони не могли продовжувати рух, сховали його в чагарниках.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст.289 КК України -як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчинені злочину визнав і суду пояснив, що в липні 2019р. в нічний час, він разом із ОСОБА_5 вирішили поспілкуватися, для чого придбали спиртне. Після того, як закінчилося спиртне, ОСОБА_5 пішов додому, а ОСОБА_4 пішов шукати, де можно було придбати ще спиртного. Проходячи по вулиці села с.Новомихайлівське, на подвірї потерпілого ОСОБА_8 , він побачив мопед і вирішив на ньому покататися. Відчинивши хвіртку ОСОБА_4 зайшов на подвіря потерпілого, взяв із подвіря мопед та виштовхав його на вулицю. Відкотивши мопед від території домоволодіння потерпілого, ОСОБА_9 завів двигун за допомогою ключа, який був в замку запалення та поїхав в сторону місця проживання ОСОБА_5 . По дорозі він зателефонув ОСОБА_5 та запропонував покататися на мопеді, не пояснюючи звідки він взяв мопед, на що останній погодився. Підїхавши до зупинки, де його чекав ОСОБА_5 вони разом поїхали в сторону східної околиці села Виїхавши за село, мопед зупинився, так як заклинило колесо. Вони вирішили сховати мопед у чагарниках, а потім повернутися та відремонтувати. Вранці до нього приїхали працівники поліції, яким він повідомив про вчинений злочин. У скоєному кається. Збитки, спричинені злочином відшкодував.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він маючи судимість, яка у встановленому законом порядку не знята і не погашена ( засуджений 24.07.2018р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч 3 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді 6 міс. позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України із встановленням іспитового строку на 1 рік), для себе належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а знову вчинив тяжкий злочин при наступних обставинах:

14.07.2019 близько 03 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , перебували на АДРЕСА_1 .

В цей час, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 проходячи повз домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_2 , на подвір`ї помітили транспортний засіб - мопед моделі «VIPER ZS 50», 2008 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, з ключами в замку запалення, який належить ОСОБА_8 та зберігався на території вказаного домоволодіння.

У цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом мопедом, шляхом його викрадення з метою розпорядження ним для власних потреб, у зв`язку з чим вони вступили між собою у злочинну змову. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою , разом, направились до території домоволодіння ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , де через відчинену хвіртку зайшли до території подвір`я за вказаною адресою.

ОСОБА_5 , повторно, та ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вони не мають дозволу від господаря транспортного засобу на керування вказаним мопедом, діючи умисно та спільно, будучи на території подвір`я ОСОБА_8 , за допомогою фізичної сили виштовхали мопед моделі «VIPER ZS 50», 2008 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, з ключами в замку запалення, який належить ОСОБА_8 , вартістю станом на 14.07.2019 року 5418 грн., на проїжджу частину по вул. Франка с. Новомихайлівське, Врадіївського району, Миколаївської області та покотили у напрямку ділянки вулиці, де ніхто не проживає, після чого ОСОБА_5 запустив двигун вказаного транспортного засобу.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено, сіли на мопед та поїхали в напрямку східної околиці с. Новомихайлівське Врадіївського району Миколаївської області, де заховали вказаний транспортний засіб в чагарниках.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину, у предявленому обвинувачені, не визнав і суду пояснив, що в липні 2019р., в нічний час, він зустрівся із ОСОБА_10 , щоб поспілкуватися та відпочити. В ході спілкування вони розпивали спиртні напої. Коли спиртне закінчилося, він вирішив підти додому. ОСОБА_9 не захотів ідти додому, а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пішов в напрямку вулиці, на якій проживає. По дорозі, йому зателефонував ОСОБА_9 та запропонував покататися на мопеді, на що ОСОБА_13 погодився. Повернувшись назад, по дорозі він зустрів ОСОБА_14 , який підїхав до нього на мопеді. ОСОБА_13 не цікавився чий це мопед, сів на мопед разом із ОСОБА_10 та разом поїхали в напрямку східної околиці с. Новомихайлівське. За селом мопед зламався і вони зупинилися. Не маючи можливості відремонтувати мопед, вони його сховали в чагарниках та пішли по домівках. Вранці до нього приїхали працівники поліції та запропонували показати місце схованки мопеду, на що він погодився. Злякавшись, що приїхали працівники поліції, він підписував всі документи, які йому надавалися. Обвинувачений стверджує, що участі в незаконному заволодінні мопедом потерпілого він не приймав. ОСОБА_9 йому запропонував покататися на мопеді і він погодився. На той момент йому невідомо було звідки ОСОБА_9 взяв мопед.

Обвинувачений пояснив, що його батьки взяли участь у відшкодуванні матеріальних збитків потерпілому, оскільки потерпілий цього вимагав. Обвинувачений вважав, що оскільки вони разом з ОСОБА_10 каталися на мопеді і мопед в цей час зламався, то вони обидва винні в поломці мопеду.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, шо 14.07.2019р. вранці, коли вийшов на подвіря домоволодіння, він виявив крадіжку мопеду, що зберігався на подвірї. Про пропажу мопеда він відразу повідомив правоохоронні органи і в той же день, увечері йому повідомили, що мопед знайшли. Працівники поліції запросили потерпілого оглянути знайдений мопед і він його впізнав. Перевіривши робочий стан мопеду, виявилося, що він несправний. В ході досудового розслідування обвинувачені матеріальні збитки йому відшкодували, претензій він до них не має. Мопед вилучений правоохоронними органами і перебуває на зберіганні в поліції.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_8 . Влітку 2019р., вночі, вона почула , як гавкає собака потерпілого ОСОБА_8 . Коли вона вийшла на вулицю, то нікого не побачила. Вранці їй стало відомо, що у сусіда вкрали з подвіря мопед.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2019р. він їздив разом із ОСОБА_8 за село, де в чагарниках виявили викрадений мопед. Працівники поліції його запросили в якості понятого при здійснені огляду місця події. На місці події були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Потерпілий ОСОБА_8 попросив допомогти і бути присутнім при вилучені мопеду. Мопед при ньому загрузили на причіп та відвезли до райвідділу поліції. Чи пояснювали щось ОСОБА_9 та ОСОБА_13 він не памятає.

На підтвердження предявленого обвинувачення, за клопотанням сторони обвинувачення, в судовому засіданні були дослідженні слідуючи письмові докази:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за № 0000251 від 14.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.07.2019р., в якому зафіксовано повідомлення ОСОБА_8 про крадіжку мопеду в нічний час з подвіря його домоволодіння;

-заяву ОСОБА_8 про надання дозволу порацівникам поліції на огляд території його домоволодіння від 14.07.2019р.;

-протокол огляду місця події від 14.07.2019р. із фотозображеннями, яким зафіксоване місце вчинення кримінального правопорушення, а саме подвіря домоволодіння, належного потерпілому ОСОБА_8 ;

-заяву ОСОБА_5 від 14.07.2019р., адресовану начальнику Врадіївського ВП, відповідно до якої ОСОБА_5 добровільно видає працівникам поліції мопед марки VIPER, темного кольору, яким він незаконно заволодів з території домоволодіння, належного ОСОБА_8 ;

-заяву ОСОБА_4 від 14.07.2019р., адресовану начальнику Врадіївського ВП, в якій зазначено, що ОСОБА_4 добровільно видає працівникам поліції мопед, який він разом із ОСОБА_17 викрали з подвіря ОСОБА_8 та заховали в чагарниках на околиці с.Новомихайлівське, Врадіївського району;

-заяву ОСОБА_8 від 14.07.2020р., відповідно до якої він отримав від працівників поліції, ключі від замку запалення ,викраденого у нього з подвіря, мопеду марки Вайпер Актив. Зобовязується зберігати ключи до вирішення справи по суті;

-копію тимчасового реєстраційного талону ДАП № 448874 на мопед маркиVIPER ZS 50, зареєстрованого на ОСОБА_18 19.10.2010р.;

-протокол огляду місця події від 14.07.2019р., яким зафіксовано місце виявлення викраденого мопеду. Огляд проводився в присутності понятих , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

-постанову слідчого від 15.07.2019р. про визнання речовим доказом мопеду марки VIPER ZS, чорного кольору, належного ОСОБА_8 ;

-довідку від 15.07.2019р., відповідно до якої вартість мопеду марки VIPER ZS 50, 2008р. виготовлення, станом на липень 2019р. становить 7000 грн.;

-ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду від 17.07.2019р. про накладення арешту на мопед марки VIPER ZS 50, чорного кольору, н.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_8 , заборонивши його відчудження, розпорядження та користування будь-яким особам;

-ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду від 22.07.2019р. про призначення по кримінальному провадженню автотоварознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу;

-довідку про витрати на проведення експертизи, що складають 942 грн.;

висновок експерта № 90 від 12.08.2019р., згідно якого дійсна ринкова вартість мопеду моделіVIPER ZS 50, 2008р. випуску, з обємом двигуна 49 куб. см., бувшого у використанні, станом на 14 липня 2019р., при обовязкових умовах, зазначених в дослідницькій частині, може складати 5418 грн.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні письмові докази, наданими стороною обвинувачення, суд не погоджується з думкою сторони обвинувачення, щодо наявності в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

Сторона захисту- адвокат ОСОБА_7 вважає, что в діях ОСОБА_5 взагалі відсутній склад злочину і тому він підлягає виправданню.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що на підтвердження обвинувачення, предявленого ОСОБА_5 , стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про причасність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України.

Докази, надані стороною обвинувачення, які складені з грубим порушенням норм законодавства, а саме: протокол огляду місця події від 14.07.2019р., яким зафіксовано виявлення, вилучення та огляд транспортного засобу, заяву ОСОБА_5 про добровільну видачу транспортного засобу працівникам поліції, довідку приватного підприємства про вартість мопеду та висновок автотоварознавчої експертизи- адвокат ОСОБА_7 просить визнати неналежними та недопустимими.

На думку захисника всупереч вимогам КПК протокол слідчого про огляд місця події від 14.07.2019р. фактично є протоколом огляду транспортного засобу, виявленого на місці події. Крім того, в протоколі зазначені пояснення обвинувачених під час виявлення викраденого мопеду, що суперечить вимогам ст.237 КПК України. Заява про добровільну видачу мопеду написана ОСОБА_5 практично під контролем та під диктовку працівника поліції, що порушує права підзахисного. Оцінка мопеду здійснена експертом без його огляду, що викликає сумнів в його дійсній вартості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, стверджує, що не приймав участі у незаконному заволодінні мопедом. Обвинувачений ОСОБА_4 запропонував покататися на мопеді, на що ОСОБА_5 погодився, не поцікавившись, кому належить даний мопед і де його взяв ОСОБА_4 . У звязку з тим, що мопед вийшов із робочого стану саме тоді, коли вони разом із ОСОБА_10 каталися, він вважав себе причасним до поломки мопеду і тому його батьки відшкодували половину вартості матеріальних збитків.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_5 , пояснивши, що мопедом він незаконно заволодів самостійно.

Аналізуючи пояснення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмові докази щодо встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Частиною 2 ст.93 КПК України -сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих( розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч 1 ст.91 КПК України однією із обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.(ст.84 КПК України).

Згідно ст.85 КПК України- належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України- доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилася суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України(ст.87 КПК України).

Аналізуючи протокол огляду місця події від 14.07.2019р., яким зафіксоване виявлення викраденого мопеду, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.237 КПК України- з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження.

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої ( розшукової)дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Із дослідженого судом протоколу огляду місця події від 14.07.2019р., складеного слідчим ОСОБА_19 , вбачається, що обєктом огляду є ділянка, розташована на околиці с.Новоандріївка, Первомайського району. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в ході огляду даної території повідомили, що в північній частині захисної посадки дерев вони заховали мопед марки VIPER ZS 50, який викрали з подвіря ОСОБА_8 так, як у мопеді заклинило колесо. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 показали місце зберігання мопеду. Присутній в ході огляду місця події потерпілий ОСОБА_8 вказав, що даний мопед належить йому та він впізнав його за зовнішнім виглядом та реєстраційним номером. Виявлений мопед був оглянутий, опечатаний та вилучений в присутності понятих та слідчого.

Аналізуючи даний протокол, суд приходить висновку, що всупереч вимогам ст.237 КПК України в ході огляду місця виявлення викраденої речі, слідчим були зафіксовані покази осіб і предявлення мопеду потерпілому для впізнання, що є неприпустимим і виходить за межі процесуальної дії, яку виконував слідчий.

Однак, вцілому, а саме- в частині виявлення, опису та вилучення предмету злочину, протокол відповідає нормам КПК, тому на думку суду є допустимим та належним в частині виявлення та вилучення мопеду.

Обставини, що викладені в протоколі, з порушенням ст.229, 237 КПК України, а саме фіксування показів підозрюваних та проведення впізнання потерпілим предмету злочину, суд не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ, що може вплинути на встановлення винуватості обвинувачених у предявленому обвинуваченні.

Підставою проведення огляду, як зазначено в протоколі слідчого, були заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджували, що заяви про добровільну видачу мопеду вони писали під контролем працівників поліції і під їх диктовку.

Досліджуючи дані заяви, суд приходить висновку, що заяви про добровільну видачу мають практично однаковий зміст. Різниця в заявах міститься в частині участі підозрюваних у здійсненні незаконого заволодіння транспортним засобом.

Так, ОСОБА_5 зазначив, що незаконно заволодів мопедом самостійно і подія відбулася 11.07.2019р.

ОСОБА_4 в заяві зазначив, що незаконне заволодіння мопедом відбулося за участі ОСОБА_5 .

Крім, заяв обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , написаних під контролем працівників поліції, що викликає сумнів в їх добровільності, інших доказів, які б підтвердили попередній сговір обвинувачених у незаконному заволодіння транспортним засобом та участь обох обвинувачених у здійснені кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано.

Прокурор в судовому засіданні відмовилася від допиту інших свідків, крім тих, що були допитані судом.

При отриманні заяв від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчим не були розяснені права осіб, які свідчили відносно себе та мали право на захист з правової допомоги із залученням адвокатів. Особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Крім того, захисник ОСОБА_7 просить визнати недопустими доказами довідку про вартість мопеду та висновок автотоварознавчої експертизи.

Суд погоджується з думкою захисника ОСОБА_7 щодо довідки про вартість мопеду. Зазначена довідка не може бути належним та допустимим доказом, яка б свідчила про розмір спричинених матеріальних збитків, так як приватне підприємство, яке надало довідку не має повноважень щодо оцінки вартості майна.

Висновок автотоварознавчої експертизи № 90 від 12.08.2019р. суд вважає належним та допустимим доказом, так як експертиза проведена спеціалістом, який має кваліфікацію судового експерта, має свідоцтво про підтвердження кваліфікації і перед проведенням експертизи був попередженний про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Аналізуючу подію, виявленного кримінального правопорушення, судом встановлено, що мало місце незаконного заволодіння мопедом із подвіря потерпілого ОСОБА_8 14.07.2019р., про що свідчить протокол огляду місця події від 14.07.2019р., тобто місця вчинення злочину. Потерпілому, злочинними діями спричинені збитки, про що свідчить висновок автотоварознавчої експертизи № 90 від 12.08.2019р.

Однак, для встановлення складу даного кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ч 2 ст.289 КК України необхідно довести ким саме вчинені дії щодо незаконного заволодіння транспортним засобом і чи мало місце попередній сговір групою осіб.

Розглядаючи кримінальне провадження, в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, приймаючи до уваги, що стороною публічного обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження вини обвинуваченого у незаконному заволодінні транспортним засобом, суд усі сумніви щодо доведеності провини ОСОБА_5 тлумачить на його користь та вважає необхідним його виправдати, в зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Докази сторони обвинувачення не є беззаперечними, не доводять винності обвинуваченого ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, а тому усі сумніви тлумачаться судом на користь обвинуваченого.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення (ч.3 ст.373 КПК України).

Визнання вини або не визнання вини, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченим своїх прав.

Сторона обвинувачення вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується заявою про добровільну видачу мопеда працівникам поліції та добровільне відшкодування шкоди потерпілому на стадії досудового розслідування.

Однак, суд вважає, що така слідча дія, як добровільна видача майна, діючим КПК не передбачена.

Добровільна видача майна та добровільне відшкодування збитків може бути визнана судом як обставина, що помякшує покарання, у разі визнання обвинуваченим своєї вини та доведеність його вини письмовими доказами.

ОСОБА_5 в свою чергу стверджує, що заяву про добровільну видачу майна писав під контролем та диктовку працівника поліції. Місце знаходження мопеда показав, так як катався на мопеді разом із ОСОБА_4 . Збитки потерпілому відшкодували його батьки, так як мопед вийшов із робочого стану в той момент, коли вони разом із ОСОБА_10 каталися на ньому, тому він вважав, що є і його вина в тому, що мопед не справний.

Сторона обвинувачення не спростувала пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України стороною обвинувачення належними та допустимими доказами, не доведена.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою, у незаконному заволодіння транспортним засобом, визнав повністю.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч 2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме:

14.07.2019 близько 03 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебували на вул. Франка с. Новомихайлівське, Врадіївського району, Миколаївської області.

В цей час, проходячи повз домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_2 , на подвір`ї вони помітили транспортний засіб - мопед моделі «VIPER ZS 50», 2008 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, з ключами в замку запалення, який належить ОСОБА_8 та зберігався на території вказаного домоволодіння.

У цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом мопедом, шляхом його викрадення з метою розпорядження ним для власних потреб, у зв`язку з чим вони вступили між собою у злочинну змову. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою , разом, направились до території домоволодіння ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , де через відчинену хвіртку зайшли до території подвір`я за вказаною адресою.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вони не мають дозволу від господаря транспортного засобу на керування вказаним мопедом, діючи умисно та спільно, будучи на території подвір`я ОСОБА_8 , за допомогою фізичної сили виштовхали мопед моделі «VIPER ZS 50», 2008 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, з ключами в замку запалення, який належить ОСОБА_8 , вартістю станом на 14.07.2019 року 5418 грн., на проїжджу частину по вул. Франка с. Новомихайлівське, Врадіївського району, Миколаївської області та покотили у напрямку ділянки вулиці, де ніхто не проживає, після чого ОСОБА_5 запустив двигун вказаного транспортного засобу.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено, сіли на мопед та поїхали в напрямку східної околиці с. Новомихайлівське Врадіївського району Миколаївської області, де заховали вказаний транспортний в чагарниках.

Однак, враховуючи, що стороною обвинувачення не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою із ОСОБА_4 , а обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні, що мопед із подвіря потерпілого ОСОБА_8 викотив самостійно, без участі ОСОБА_5 , суд приходить висновку, про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки у виді- попередньої змови групи осіб.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч 1 ст.289 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.289 КК України доведена повністю його особистим визнанням вини, показами потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив факт пропажі у нього з подвір`я мопеду, показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтвердив, що саме ОСОБА_4 приїхав на мопеді і запропонував на ньому покататися , висновком автотоварознавчої експертизи про вартість мопеду,яким незаконно заволодів обвинувачений ОСОБА_20 , протоколом огляду місця події від 14.07.2019р., тобто місця вчинення злочину та протоколом огляду місця події від 14.07.2019р., яким зафіксовано місце виявлення викраденого мопеду, що були досліджені в судовому засідання за участі учасників судового провадження.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику особи винної у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ч2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 такі, як повне визнання своєї вини, вчинення злочину вперше, позитивну характеристику за місцем проживання, добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Орган пробації в досудовій доповіді оцінює ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення як середній і вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення його волі, так як він не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиро кається, злочин вчинив вперше, матеріальні збитки потерпілому відшкодував повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства із застосуванням ст..75 КК України із встановленням випробування.

Беручи до уваги, що вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.289 КК України стороною обвинувачення не доведено , він підлягає виправданню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У звязку з виправданням обвинуваченого ОСОБА_5 , судові витрати по проведенню судової автотоварознавчої експертизи підлягають стягненню лише з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Речові докази відповідно до ст..100 КПК України підлягають поверненню потерпілому.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України та виправдати у звязку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 3( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст..76 КК України , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Речовий доказ у виді- мопеду марки VIPER ZS 50, 2008р. випуску, що зберігається на майданчику Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику ОСОБА_8 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17.07.2019р. на мопед марки VIPER ZS 50, чорного кольору, н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_8 .

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення Миколаївським науково-дослідним експертно криміналістичним центром судової автотоварознавчої експертизи в сумі 942.06 грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1