Справа № 404/5035/20
Номер провадження 1-кс/404/1695/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі судового засідання Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0001309, з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на тимчасово вилучене з квартири АДРЕСА_1 майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені під час обшуку речі та документи були оглянуті та визнані речовими доказами, зберегли на собі сліди. Для ефективного розслідування доцільно зберігати майно у незмінному стані, тому доцільно накласти на нього арешт для: 1) подальшого використати під час проведення експертиз; 2) відкриття матеріалів сторонам (ст. 290 КПК); 3) безпосереднього дослідження доказів судом.

До початку судового розгляду слідчий подав заяву про можливість слухання клопотання без його участі, вимоги викладені в ньому підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 разом із адвокатом викликались, не з`явились.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання, виходячи із наступного.

Слідчий відділ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001309 за ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.09.2020 року, 13.10.2020 року слідчий провів обшук в квартирі АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей та предметів, які можуть бути використані, як докази в кримінальному провадженні за фактом викрадення невстановленими особами горизонтальних аеродромних плит (далі «ПАГ-14») в кількості 60 штук, які належали державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, завдавши, таким чином, шкоду в особливо великих розмірах стосовно об`єкта стратегічного значення.

Приводом для проведення досудового розслідування стали таємні викрадення у великому розмірі з об`єкту стратегічного значення державної форми власності плит аеродромних. Умовою що сприяла злочину, було використання підробленого договору купівлі-продажу від 18.05.2018 року.

Вилучені, під час обшуку речі слідчий оглянув і на підставі постанови від 14.10.2020 року, визнав речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню (а.к.20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, тобто перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Дослідити кваліфікуючі ознаки в цьому кримінальному проваджені та провести комп`ютерні експертизи можливо за умов збереження у незмінному стані, вилучених об`єктів. Існує реальний ризик, що володілець знищить речі та документи. Внаслідок повернення тимчасово вилученого майна, зацікавлені особи зможуть приховати, спотворити, змінити, передати, пошкодити або знищити вилучені речі. Арешт майна, з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси володільця майна, шляхом накладення арешту, заборони володіння, користування та розпорядження, з метою запобігання його зникнення, знищення, пошкодження, зміни.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі обшуку, допиту свідків; на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії слідчого відповідають вимогам закону. Останній довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення або зміни майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, майно, що було тимчасово вилучено слідчим відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування, призначення та проведення спеціальних досліджень є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога слідчого про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси володільця вилученого майна, шляхом накладення арешту та заборони користування та розпорядження. Негативних наслідків від вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено.

Держава забезпечила позитивний обов`язок пов`язаний з організацією проведення ефективного досудового розслідування. Дотримання заявлених істотних та суспільно-корисних інтересів переважає строкове, незначне обмеження майнових прав володільця тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.170, 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на:

- копію паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 арк.;

- оригінал договору купівлі продажу авіаційних плит ПГ-14 в кількості 86 штук від 20.05.2018 року №8/18-35 на 1 арк.;

- оригінал акту приймання передачі майна №8 за договором купівлі продажу №8/18-35 від 20.05.2018 року на 1 арк.;

- оригінал договору відповідального зберігання майна від 20.04.2020 року між ТОВ «Кіровоградський завод будівельної кераміки» та ОСОБА_5 на 1 арк.;

- оригінал договору купівлі продажу від 20.12.2014 року на 1 арк. та копія договору купівлі продажу від 20.12.2014 року на 1 арк.;

- флеш карту червоного кольору DT 101 на 8 GB, власником якого є ОСОБА_5 , - заборонивши відчуження, користування, розпорядження цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_3 , з вчиненням ним у визначеному законом порядку дій по реєстрації арешту майна та забезпечення умов його зберігання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1