печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000049 від 19.03.2020 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

30.09.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000049 від 19.03.2020 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4055940).

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

01 жовтня 2020 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим через канцелярію суду подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 19.03.2020 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2020, приблизно о 11 год. 16 хв., виконувач обов`язків начальника Східної митниці Держмитслужби ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету митниці, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із представником ТОВ «ВКФ Текнімонт» ОСОБА_8 , під час якої останній повідомив ОСОБА_5 про здійснення ТОВ «ВКФ Текнімонт» зовнішньоекономічної підприємницької діяльності в сфері імпорту товарів на територію України.

Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 , що ТОВ «ВКФ Текнімонт» щомісяця планує ввозити на митну територію України товари, розмитнення яких має здійснюватись митним постом «Лисичанськ» Східної митниці Держмитслужби.

У цей час у виконувача обов`язків начальника Східної митниці Держмитслужби ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ «ВКФ Текнімонт» ОСОБА_8 за вчинення в інтересах останнього дій з використанням наданого йому службового становища.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 будучи службовою особою, наділеною владними повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, діючи з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення та отримання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем, під час вказаної зустрічі з ОСОБА_8 , висловив прохання надання йому неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод та безперешкодне митне оформлення товарів, які ТОВ «ВКФ Текнімонт» планує ввозити на митну територію України через митний пост «Лисичанськ» Східної митниці Держмитслужби, у вигляді грошових коштів в розмірі 1000 грн. та 2000 грн. в залежності від порядку проведення митного оформлення.

Цього ж дня, тобто 17.07.2020 ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище виконуючого обов`язки начальника Східної митниці Держмитслужби, залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення службових осіб митного поста «Лисичанськ», а саме начальника ОСОБА_7 та заступника начальника начальника відділу митного оформлення № 1 ОСОБА_6 , визначивши їх обов`язок в забезпеченні проведення безперешкодного митного оформлення товарів ТОВ «ВКФ Текнімонт» та отримання від представника вказаного підприємства ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вказані дії.

В свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали свою згоду на вчинення визначених ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища.

Так, 17.07.2020 представником ТОВ «ВКФ Текнімонт» подано до відділу митного оформлення митного поста «Лисичанськ» Східної митниці Держмитслужби документи щодо митного оформлення товару - поліетилен високого тиску LDPE марки 15303-003 плівковий.

У цей же день, за сприяння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які діють за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на виконання розробленого ним плану, було здійснено митне оформлення вказаного товару згідно додаткової декларації № UA702060/2020/000501 до попередньої митної декларації (класифікатор ввезення ДЕ).

Крім того, 30.07.2020 ТОВ «ВКФ Текнімонт» подано до відділу митного оформлення митного поста «Лисичанськ» Східної митниці Держмитслужби документи щодо митного оформлення товару - поліетилен високого тиску LDPE марки 15303-003 плівковий.

На виконання заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, з метою особистого збагачення, вжито заходів щодо митного оформлення вказаного товару згідно попередньої митної декларації № UA702060/2020/000501 з обсягом даних, необхідних для випуску товарів у митний режим (класифікатор ввезення ЕА).

На виконання раніше визначеної ОСОБА_5 вимоги щодо надання неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод та безперешкодне митне оформлення товарів, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, в особистих інтересах та інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_7 05.08.2020 приблизно о 13 год. 46 хв., перебуваючи на території автопарковки ТРЦ «Лимон» у м. Лисичанську Луганської області, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 3000 грн. за безперешкодне митне оформлення товарів у липні 2020 року, згідно митних декларацій № UA702050/2020/000428 та № UA702060/2020/000501.

Крім того, 10.09.2020, 15.09.2020 та 24.09.2020 ТОВ «ВКФ Текнімонт» подано до відділу митного оформлення митного поста «Лисичанськ» Східної митниці Держмитслужби документи щодо митного оформлення товарів - поліетилен високого тиску LDPE марки 15303-003 плівковий.

24.09.2020, близько 14 год. 55 хв., під час особистої зустрічі у приміщенні митного поста «Лисичанськ» Східної митниці Держмитслужби за адресою: АДРЕСА_3 , начальник митного поста ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел направлений на одержання службовою особою неправомірної вигоди, запевнив ОСОБА_8 про безперешкодне проведення митного оформлення товару, який планується до ввезення на територію України та повідомив про необхідність надання неправомірної вигоди за вказані дії особисто ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_6 на виконання вказівки ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи за заздалегідь розробленим ОСОБА_5 планом, будучи пов`язаним спільним злочинним умислом направленого на одержання службовою особою неправомірної вигоди, перебуваючи на першому поверсі адміністративної будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 6000 грн. за безперешкодне митне оформлення товарів у вересні 2020 року, згідно митних декларацій № UA702050/2020/000579 та UA702050/2020/000609, а також товарів, які заплановані до ввезення на територію України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел одержали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в загальній сумі 9000 грн. за не створення штучних перешкод та безперешкодне митне оформлення товарів, які ТОВ «ВКФ Текнімонт» ввезло та планувало ввезти на митну територію України.

За таких обставин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюються у проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25.09.2020 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Водночас санкцією кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 368 КК України, передбачена конфіскація майна.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.09.2020 № 225924064 підозрюваному

ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4055940).

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, з метою виконання завдань кримінального провадження та можливості подальшого забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно належного підозрюваному.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або доходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Також санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачена конфіскація майна одержаного злочинним шляхом.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000049 від 19.03.2020 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4055940).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1