Справа № 206/2790/17
Провадження № 1-кс/206/446/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 місто Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000472 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ
05.11.2020 в підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0000472 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України захисником ОСОБА_4 було заявлено відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , який мотивований тим, що суддею ОСОБА_5 було винесено вирок, яким засуджено ОСОБА_6 , який був скасований апеляційним судом. В подальшому було стягнуто з держави шкоду у розмірі 200000 грн., завдану ОСОБА_6 незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокурати та суду, а захисник ОСОБА_4 , як раз захищав в тій справі ОСОБА_6 і тому він не може довіряти цьому суду.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, зазначив, що підстава для відводу судді передбачена п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя має обвинувальний ухил при розгляді даної категорії справ.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву свого захисника.
Прокурор в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід без його участі.
Суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що заявлений відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Частина 5 ст. 80 КПК України передбачає, що відвід повинен бути вмотивований.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the UnitedKingdom),рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Згідно ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Дана норма встановлює заборону для професійного судді повторно брати участь в кримінальному провадженні в якому він приймав судове рішення за результатами розгляду по суті, з метою запобігання фактору можливого формування у судді власної позиції, щодо суті та обставин справи, винуватості чи невинуватості певної особи, що може обумовити його упереджене ставлення.
Аналіз ст. ст. 75, 76 КПК України, дають підстави прийти до обґрунтованого висновку, що скасування вироку судді по іншому кримінальному провадженню у відношенні іншої особи не може ніяким чином вплинути на неупередженість судді.
До того ж, кожне кримінальне провадження є індивідуальним, має свої особливості та різні обставини та ухвалення вироку відносно ОСОБА_6 не може мати ніякого значення для справедливого розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , оскільки остання не була учасником кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , не допитувалась в якості свідка, а тому неупередженість судді ОСОБА_5 захисником ОСОБА_4 спростована не була.
Таким чином, аналіз законодавчих норм, які чітко регулюють порядок звернення з заявою про відвід, вимоги до вмотивованості та порядку вирішення заяви, свідчать про відсутність належного обґрунтування адвокатом ОСОБА_4 своєї заяви, а викладені факти та встановлені обставини не можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_5 .
Відтак, заявлений відвід не містить належних та підтверджуючих даних, які б свідчили про наявність достатніх підстав для відводу судді ОСОБА_5 , що передбачені ст. ст. 75, 76 КПК України.
Будь-яких інших беззаперечних підстав, передбачених законом, для відводу судді ОСОБА_5 захисником та обвинуваченою не наведено.
Крім того, захисником ОСОБА_4 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в його усній заяві.
В зв`язку із вищевикладеним, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що підстави для відводу, вказані у заяві захисника ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000472 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є суб`єктивними, які не знайшли об`єктивного підтвердження та не доведені жодним доказом.
Таким чином, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що необхідно відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000472 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000472 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1