ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/623/20 Справа № 711/4832/20 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання мотивуючи це тим, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки ОСОБА_7 відбув понад 8 років строку покарання, за час відбуття покарання в колонії пройшов навчання в Черкаському виправному центрі №62 з професії «електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж», характеризується позитивно. З першого дня перебування в ЧВК (62) ОСОБА_7 працював на виробництві, але з 20.04.2016 року був обмежений у праві продовжувати працювати за станом здоров`я, хоча і мав таке бажання. Також засуджений відвідує зібрання клубу «Духовне відродження». За весь час відбування покарання засуджений не має жодного стягнення, що характеризує його як морально-свідому людину, має дві нагороди Держбезпеки.

24 липня 2020 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що поведінка ОСОБА_7 та його ставлення до праці за весь період відбутого покарання на носить системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просила скасувати та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не має жодного стягнення, що його характеризує як морально-свідому людину, відвідує зібрання клубу «Духовне відродження», що допомогло йому переосмислити власну поведінку та дії, займається самоосвітою.

Вважає, що адміністрація Черкаської виправної колонії № 62 оговорює ОСОБА_7 та упереджено до нього ставиться.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_7 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

ОСОБА_7 засуджений 17.06.2015 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_7 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 18.01.2014 по 20.08.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Кінець строку покарання 16.06.2021.

Під час перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Черкаська виправна колонія (62)» засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 06.09.2015. За весь час відбування покарання характеризується посередньо, допускав порушення режиму покарання, проте стягнення не накладались, був працевлаштований на виробництві установи, до праці ставився задовільно, завдання виконував під контролем. Заохочень не мав. На даний час не працевлаштований за відсутністю бажання працювати. Від робіт по благоустрою приміщень відділення ухиляється, веде пристосовницький спосіб життя. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний вигляд, підтримує рівні зв`язки з засудженими, адекватно реагує на критику, брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за напрямком «Професія», закінчив в 2018 році, та «Духовне відродження» з 21.01.2017 року. Підтримує зв`язки з матір`ю та сестрою, з дочкою стосунки не підтримує.

Адміністративна комісія установи неодноразово відмовляла ОСОБА_7 у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації 27.12.2016, у застосуванні ст.. 82 КК України 26.06.2018, у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання 26.03.2019, як засудженому, який не став на шлях виправлення, не довів його та не визнав вину.

31.05.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» не можна назвати вцілому сумлінною.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами захисника ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7 поведінкою довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2020 року, яка є законною та обґрунтованою, - відсутні.

Разом з цим суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 379 КПК України, за потреби, виправити описку допущену в ухвалі суду щодо написання по батькові засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :