Справа №589/3715/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/467/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 28 січня 2020 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною за ст. ст 146 ч. 2; 126 ч. 1 КК України з призначенням покарання:

за ст. 146 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

за ст. 126 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_12 покарання у виді обмеження волі на строк 2 два роки.

На підставі ст. ст. 75; 76 КК України, ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням протягом 1 року іспитового строку, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слоут Глухівського р ну Сумської обл., мешканця АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1) 10 вересня 2014 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн,

2) 2 жовтня 2018 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3; 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та штрафу в розмірі 850 грн.,

визнано винним за ст. ст. 146 ч. 2; 296 ч. 2 КК України з призначенням покарання:

за ст. 146 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

за ст. 296 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Кролевецького районного суду Сумської області, від 2 жовтня 2018 року, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Визначено ОСОБА_7 рахувати строк відбування покарання з 18 липня 2018 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 18 липня 2018 року по 4 листопада 2018 року та частково відбутий строк покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області, від 2 жовтня 2018 року, з 2 листопада 2017 року по 4 листопада 2017 року та з 5 листопада 2018 року по 28 січня 2020 року.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , зареєстрованого у АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

визнано винним за ст. ст. 146 ч. 2; 186 ч. 1; 296 ч. 2 КК України з призначенням покарання:

за ст. 146 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців;

за ст. 186 ч. 1 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

за ст. 296 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Визначено ОСОБА_11 рахувати строк відбування покарання з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_11 , на користь держави 429 грн. процесуальних витрат.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_13 , 2196,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_11 , на користь ОСОБА_13 , 3144 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 , 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , .на користь ОСОБА_13 , витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. по 2333,33 грн. з кожного.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 визнано винними у вчиненні таких кримінальних правопорушень.

16 липня 2018 року, о 22 год. 30 хв., ОСОБА_12 , перебуваючи біля приміщення магазину «Модерн», який розташований у м. Шостка по вул. Шевченка, буд. 21, Сумської обл., маючи умисел на завдання побоїв, на ґрунті неприязних відносин, нанесла декілька ударів кулаками рук в область обличчя та плечей потерпілого ОСОБА_13 , чим завдала останньому фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.

У той же час ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення магазину «Модерн», який розташований у м. Шостка по вул. Шевченка, буд. 21, Сумської обл., побачили, як між двома незнайомими їм жінками та ОСОБА_13 відбувається сварка, в яку вирішили втрутитися.

ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підійшли до місця події та, діючи за попередньою змовою в групі між собою, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моралі в суспільстві, використовуючи надуманий привід, безпричинно почали кричати та висловлюватися у бік ОСОБА_13 нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 нанесли декілька ударів в область обличчя останнього, чим спричинили йому тілесні ушкодження.

У подальшому у той же час у тому ж місці ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на позбавлення волі ОСОБА_13 , порушуючи його право на свободу пересування, а саме, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території у будь якому напрямку, у будь який спосіб та у будь який час, діючі умисно, проти волі потерпілого ОСОБА_13 , із застосуванням насильства до нього, незважаючи на опір останнього, посадили його до автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний № НОМЕР_1 , де стали незаконно утримувати ОСОБА_13 , чим створювали перепони його вільному пересуванню до 23 год. 30 хв. 16 липня 2018 року.

Потім, проти волі ОСОБА_13 на вказаному автомобілі перевезли останнього до гаражного масиву, який розташований по АДРЕСА_6 де, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 , продовжуючи свої дії, діючи за попередньою змовою між собою, з особливою зухвалістю, безпричинно нанесли декілька ударів в область голови, обличчя та тулуба потерпілому ОСОБА_13 .

Крім цього в цей же час, ОСОБА_11 наніс один удар ножем в ліве стегно ОСОБА_13 .

Своїми діями ОСОБА_11 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: гематоми шиї, грудей, повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, різаної рани нижній третини стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, 16 липня 2018 року, близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи в гаражному масиві, який розташований по вул. Гагаріна, 1 у м. Шостка Сумської обл., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, витягнув з кишені брюк ОСОБА_13 мобільний телефон, тим самим відкрито заволодів майном ОСОБА_13 , а саме мобільним телефоном марки «Redmi 4А», вартістю 2694 грн.; чохлом бампером, вартістю згідно з довідкою 250 грн.; картою пам`яті, об`ємом 16 ГБ вартістю 200 грн.; сім картою, яка матеріальної цінності для потерпілого не має, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3144 грн.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_11 в якій він, не оспорюючи висновки суду в частині доведеності його вини, правильності юридичної кваліфікації його дій та призначеного йому покарання, ставить питання про зміну вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 , зокрема, в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_11 обґрунтовує тим, що суд, ухвалюючи вирок, належним чином не врахував позицію потерпілого, який заявляв, що не має претензій до ОСОБА_11 і відмовився від добровільно запропонованих йому коштів.

Також, обвинувачений ОСОБА_11 в апеляційній скарзі звертає увагу на незадовільний стан його здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання та відсутність попередніх судимостей.

На вирок суду також надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він, висловлюючи незгоду з ухваленим відносно нього рішенням, ставить питання про зарахування йому у строк покарання строку його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_14 про заперечення апеляційних скарг, думку захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про підтримку апеляційних скарг обвинувачених, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненому та необхідність кваліфікації дій ОСОБА_12 за ст. ст. 146 ч. 2; 126 ч. 1 КК України, ОСОБА_7 за ст. ст. 146 ч. 2; 296 ч. 2 КК України та ОСОБА_11 за ст. ст. 146 ч. 2; 186 ч. 1; 296 ч. 2 КК України.

Оскільки вирок суду в частині засудження ОСОБА_12 та вирішення цивільного позову потерпілого щодо вимог до ОСОБА_12 не оскаржуються, то колегія суддів, у відповідності до ст. 404 КПК України, не знаходить підстав для перегляду вказаних висновків суду.

Також, виходячи з вимог апеляційної скарги ОСОБА_11 , відповідно до ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить підстав для перевірки висновків суду в частині кваліфікації судом дій ОСОБА_11 за ст. ст. 146 ч. 2; 186 ч. 1; 296 ч. 2 КК України та висновків суду щодо призначеного йому покарання, як за кожне кримінальне правопорушення, так і за їх сукупністю, оскільки ці висновки суду не оскаржуються в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Крім цього, колегія суддів враховує, що дане кримінальне провадження у суді першої інстанції, виходячи із повного визнання обвинуваченими вини у пред`явленому обвинуваченні, розглядалось без дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, на підставі ст. 349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з того, що колегією суддів не встановлено порушень вимог ст. 349 КПК України то, відповідно до ст. 394 ч. 2 КПК України, у колегії суддів відсутні підстави для апеляційного перегляду висновків суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 за ст. ст. 146 ч. 2; 296 ч. 2 КК України.

Перевіряючи висновки суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання за ст. ст. 146 ч. 2; 296 ч. 2 КК України та остаточного покарання за сукупністю злочинів, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, у відповідності з ст. 65 КК України, було враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_7 , а також обставини які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, і відсутність обставин які обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 66 КК України, судом до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 було віднесено його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Також, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом було враховано його роль серед співучасників у вчиненні злочинів та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема те, що він є особою молодого віку, однак вже раніше судимий, офіційно не працює, хоча має професійно технічну освіту, неодружений, утриманців не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, однак військову службу не проходив., за місцем проживання характеризується задовільно.

Виходячи з викладеного, колегія суддів знаходить законними висновки суду в частині можливості виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, лише в умовах ізоляції від суспільства, шляхом реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для пом`якшення призначеного судом ОСОБА_7 покарання, як за кожне кримінальне правопорушення, так і покарання визначеного судом на підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів.

При цьому, колегія суддів знаходить законними й висновки суду про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ст. ст. 146 ч. 2; 296 ч. 2 КК України до постановлення вироку Кролевецького районного суду Сумської області, від 2 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ст. ст. 185 ч. 3; 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та штрафу в розмірі 850 грн.

Також колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 5 КК України щодо дії закону України про кримінальну відповідальність у часі знаходить законним висновок суду щодо необхідності зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, чинної на час вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 146 ч. 2; 296 ч. 2 КК України.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 з приводу необхідності зарахування його строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки починаючи з 21 червня 2017 року почала діяти редакція ст. 72 ч. 5 КК України, згідно якої засудженим особами строк попереднього ув`язнення зараховується у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, приймаючи до уваги, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 були вчинені 16 липня 2018 року, тобто після 21 червня 2017 року.

З огляду на вимоги ст. ст. 127 129 КПК України, ст. ст. 1166; 1167 ЦК України, колегією суддів не встановлено й порушень при вирішенні судом наявного у кримінальному провадженні цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 .

Судом було встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вчинили хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_13 у ході яких потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. у зв`язку з чим ОСОБА_13 у період з 17 липня 2018 року по 27 липня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Шосткинська ЦРЛ».

З матеріалів провадження вбачається, що за час стаціонарного лікування ОСОБА_13 поніс витрати на лікування на загальну суму 2196,13 грн.

На думку колегії суддів, суд дійшов законного висновку, що вказаний розмір збитків підлягає стягненню з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_13 , оскільки ці збитки завдані ОСОБА_13 внаслідок його побиття ОСОБА_11 та ОСОБА_7 під час вчинення ними хуліганських дій.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов до законного висновку і про необхідність стягнення з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_13 3144 грн. матеріальної шкоди завданої ОСОБА_13 внаслідок вчинення ОСОБА_11 відкритого викрадення у ОСОБА_13 мобільного телефону під час вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_7 хуліганських дій відносно ОСОБА_13 .

В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди ОСОБА_13 зазначав, що після побиття його обвинуваченою ОСОБА_12 та нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , обвинувачені, ще й позбавили його волі, утримуючи в салоні автомобіля та на території гаражного масиву.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що потерпілий ОСОБА_13 внаслідок скоєних відносно нього дій перебував у стресовому стані, який супроводжувався появою негативних психоемоційних змін у виді зниженого настрою, пригніченості, фіксованості на негативних переживаннях.

Колегія суддів, з огляду на обставини вчинення злочинів, характер фізичних та душевних страждань ОСОБА_13 , пов`язаних з лікуванням та порушенням стану здоров`я потерпілого, ступінь вимушених змін у його житті, негативними психоемоційними змінами особистості, знаходить законними висновки суду про необхідність стягнення з кожного обвинуваченого по 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки між діями обвинувачених та заподіяною моральною шкодою потерпілому мається причинний зв`язок, а тому, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_13 по 10000 грн. з кожного з обвинувачених є співрозмірним з завданою шкодою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 з приводу відсутності претензій зі сторони потерпілого ОСОБА_13 , його відмови від добровільного відшкодування збитків, а також стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , його характеристики, не спростовують вказаних висновків суду, оскільки потерпілий від наявного в кримінальному провадженні позову не відмовлявся і суд, у відповідності до ст. 129 КПК України, вирішив його з урахуванням усіх обставин справи.

Що стосується мотивів скарги ОСОБА_11 щодо завищеного розміру відшкодування моральної шкоди, то з огляду на страждання яких потерпілий зазнав від кримінальних правопорушень, вказаний розмір є співрозмірним з завданою шкодою.

За наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку, а відповідно, і для задоволення апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 28 січня 2020 року, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з часу отримання ними копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,