КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2497/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КПК: ст. 539 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про приведення вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 щодо ОСОБА_8 у відповідність до вимог КК України зі змінами, внесеними Законом України № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених».

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 за вчинення ряду особливо тяжких злочинів з закінченим складом. Тому підстави для застосування положень ч. 4 ст. 68, ч. 3 ст. 74 КК України відсутні.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу, прийняти нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання. На підставі ч. 3 ст. 74 КК України, привести вирок Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 щодо нього у відповідність до вимог КК України зі змінами, внесеними Законом України № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», шляхом зміни призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, засуджений вказав про незаконність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва, яка постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України.

Так, засуджений вважає, що суд формально розглянув його клопотання та не звернув належної уваги на фактичні обставини скоєного злочину, а саме те, що смерть потерпілого настала в результаті нанесення ОСОБА_9 колото-різаних ран. Натомість засуджений був співучасником скоєного, який знаходився поблизу місця події. Вважає, що він не є ні виконавцем вбивства, ні співучасником цього злочину. Тому до нього повинні бути застосовані положення КК України зі змінами, внесеними Законом України № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених».

Суд, розглядаючи клопотання апелянта, надав йому слово для надання пояснень по суті клопотання, заслухав думку інших учасників провадження та одразу видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення. При цьому суд не досліджував матеріалів кримінального провадження, не надав можливість засудженому довести свої доводи, а тому не зміг розмежувати його дії та дії ОСОБА_9 . Такі дії суду перешкодили йому прийняти законне рішення, яке є не мотивованим та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд розглянув клопотання засудженого за правилами, встановленими діючим КПК України, а саме за участю сторін кримінального провадження, заслухавши їх пояснення з приводу заявленого клопотання, надав можливість заявляти клопотання та доповнення. Тому колегія суддів не вбачає порушень судового розгляду під час розгляду клопотання апелянта.
Відповідно до ч. 4 ст. 68 КК України в редакції Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених" довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.
Як вбачається з вироку Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2002 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 13 КК України закінченим кримінальним правопорушенням визнається діяння, яке містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. Незакінченим кримінальним правопорушенням є готування до кримінального правопорушення та замах на кримінальне правопорушення.
Тобто апелянт визнаний винним у вчиненні злочину з закінченим складом, передбаченим п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України йому призначене відповідне покарання у виді довічного позбавлення волі. Вирок щодо нього набрав законної сили і обставини, встановлені в ньому не підлягають перегляду відповідно до норм кримінального процесуального закону. Тому доводи ОСОБА_8 про можливість застосування до нього вимог ч. 4 ст. 68 КК України є необґрунтованими.

На підстав викладеного, колегія судів не знаходить підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, оскільки вона є законною та обґрунтованою. Тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про приведення вироку Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2002 року у відповдіність до вимог КК України з урахуванням Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2497/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№761/26419/19
Категорія КПК: ст. 539 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, -

У С Т А Н О В И Л А:
Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про приведення вироку Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2002 року у відповдіність до вимог КК України з урахуванням Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголосити 29 вересня 2020 року о 09 годині 30 хвилин.
Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4