Справа № 201/4926/14К
Провадження № 1кп/201/115/2021
УХВАЛА

15 січня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000780 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченої вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід в якій посилалась на те, що з самого початку перемовин з обвинуваченою остання вела себе агресивно, на питання захисника по суті висунутого обвинувачення не відповідала, натомість погрожувала складанням заяви відносно захисника в порядку ст. 214 КПК України, порівнювала захисника з невідомим особами, рекомендувала відмовитись від участі у справі, вимагала підготувати письмові клопотання, суть яких не могла пояснити, встановлюючи при цьому стислі строки, всіляко ставила під сумнів професійні здібності адвоката, при намаганні спілкуватись переходить на підвищений тон, не сприймає будь-яких порад і відразу переходить до образливих висловів та порівнянь. Захисник вважає, що вона не може приймати участь у кримінальному провадженні за таких умов, вона не може погодити вибраний спосіб захисту, а тому просить відвести її, прийнявши відмову від виконання своїх обов`язків захисника.

Обвинувачена не заперечувала, однак звернула увагу, що захисник вказувала обвинуваченій на те, коли і на які засідання вона має не з`являтись і пропонувала спілкуватись з потерпілою, що очевидно суперечить закону.

Прокурор вирішення цього питання залишив на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників, вважає, що підстав для відводу адвоката ОСОБА_5 від участі у цьому кримінальному провадженні не має, так як захисником не вказано на наявність підстав визначених ст. 78 КПК України для відводу захисника.

Водночас, захисником вказано на підстави передбачені п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК України для відмови від виконання захисником своїх обов`язків і такі підстави очевидно існують, оскільки обвинувачена і адвокат не узгодили позицію захисту протягом майже трьох місяців, а враховуючи те, що в своїй заяві адвокат просила і прийняти відмову, що підтвердила в судовому засіданні усно, то суд вважає за можливе в цій частині заяву адвоката задовольнити.

В той же час, враховуючи тривалість провадження і неодноразову зміну захисників, суд вважає за необхідне проаналізувати рух судового провадження в частині участі захисників обвинуваченої у ньому.

Отже, на початку судового провадження, з 03.03.2014, інтереси обвинуваченої представляла адвокат ОСОБА_6 , однак правовідносини з нею були припинені з ініціативи обвинуваченої з 25.03.2014 (т. 7 а.с. 131, 132).

В той же час, з 25.03.2014 інтереси обвинуваченої захищав адвокат ОСОБА_7 , який діяв за договором (т. 4 а.с. 120-122).

З 02.06.2014 у справу в якості захисника обвинуваченої вступив адвокат ОСОБА_8 , який діяв на підставі договору (т. 5 а.с. 196).

З 08.07.2014 адвокатом ОСОБА_7 розірвано угоду з ОСОБА_3 в односторонньому порядку в зв`язку з невиконанням обвинуваченою умов договору та розбіжностей у позиції захисту (т. 7 а.с. 237, 238).

З 27.10.2014 у справу в якості захисника обвинуваченої вступив адвокат ОСОБА_9 на підставі договору (т. 6 а.с. 13-15 ).

В судовому засіданні 14.04.2015 ОСОБА_3 відмовилась від захисників ОСОБА_9 і така відмова прийнята судом. В той же день, обвинувачена відмовилась від захисника ОСОБА_8 , однак відмова не прийнята судом в зв`язку з відсутністю ОСОБА_8 в судовому засіданні.

В судовому засіданні 19.05.2015 прийнята відмова обвинуваченої від послуг захисника ОСОБА_8 .

Починаючи з 22.05.2015 і по 24.02.2016 ОСОБА_3 приймала участь у судовому провадженні самостійно, а в судовому засіданні 24.02.2016 заявила про залучення захисником ОСОБА_10 на підставі договору від 19.02.2016 (т. 10 а.с. 91), однак вже 02.03.2016 цей договір було розірвано за взаємною згодою (т. 10 а.с. 130).

10.03.2016 між обвинуваченою і адвокатом ОСОБА_11 було укладено договір про надання правової допомоги (т. 10 а.с. 149), однак вже 17.03.2016 адвокат повідомив суд про те, що обвинувачена не виконує умов договору і не погоджується з обраним захисником способом захисту, а тому просив прийняти його відмову від виконання обов`язків захисника, яка була прийнята судом 30.03.2016 (т. 10 а.с. 228)

30.03.2016 між обвинуваченою і адвокатом ОСОБА_12 було укладено договір про надання правової допомоги (т. 10 а.с. 223), однак вже 02.09.2016 обвинувачена в судовому засіданні відмовилась від послуг адвоката ОСОБА_12

15.09.2016 обвинуваченій було залучено захисника Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_13 (т. 13 а.с. 33)

Саме за участі захисника ОСОБА_13 судове провадження було розпочате складом суду під головуванням судді ОСОБА_1 і в ході судового розгляду адвокат очевидно зайняв активну позицію захисту обвинуваченої, однак 02.03.2018 в судовому засіданні захисник заявив про відмову від виконання обов`язків захисника в зв`язку з незгодою обвинуваченої з обраним ним способом захисту і така відмова була прийнята судом (т. 15 а.с. 51).

14.03.2018 обвинуваченій було залучено захисника Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_14 (т. 15 а.с. 80), однак 18.09.2018 захисник подала заяву про відмову від виконання обов`язків захисника в зв`язку з незгодою обвинуваченої з обраним ним способом захисту (т. 16 а.с. 72) і така відмова була прийнята судом 21.09.2018 (т. 16 а.с. 82).

28.09.2018 обвинуваченій було залучено захисника Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_15 (т. 16 а.с. 92), однак 19.10.2018 адвоката було відведено в зв`язку з тим, що він надавав консультації потерпілій у цьому провадженні (т. 16 а.с. 106).

31.10.2018 обвинуваченій було залучено захисника Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_16 (т. 16 а.с. 106),

16.10.2020 обвинувачена заявила клопотання про відвід захисника в зв`язку з його пасивною поведінкою н

а що захисник повідомив суд про те, що обвинувачена не радиться з ним з приводу ходу розгляду справи.

Судом було замінено захисника з метою забезпечення обвинуваченої належим захистом і 19.10.2020 обвинуваченій було залучено захисника Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_17 .

Отже з дванадцяти захисників, які приймали участь у судовому провадженні, п`ятеро (тобто майже половина) заявили про те, що обвинувачена обирає спосіб захисту який є неприйнятним для захисників, один ( ОСОБА_16 ) про те, що обвинувачена уникає спілкування, з двома ( ОСОБА_6 і ОСОБА_10 ) обвинуваченою було розірвано договір менш ніж через місяць після його укладення, що свідчить про те, що сторони не дійшли згоди щодо важливих аспектів кримінального провадження, і від трьох захисників обвинувачена відмовилась в ході судового розгляду.

З цього аналізу можливо прийти до висновку, що обвинувачена не бажає співпрацювати з захисниками і систематично вчиняє дії направлені не на найшвидший розгляд справи, а на затягування прийняття кінцевого рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі, ст. 63 Конституції України та ст. 20 КПК України гарантують право на захист особи, обвинуваченої у вчиненні злочину. В той же час ст. 28 КПК України встановлює критерії розумності строків, які визначаються, крім іншого, і поведінкою сторін у кримінальному провадженні, в нашому випадку, поведінкою обвинуваченої, які не може визначитись з захисником, що перешкоджає провести судовий розгляд у строки визначені законом.

Отже, з одного боку, суд не може порушити право на захист обвинуваченої, а з іншого, зобов`язаний здійснити всі дії направлені на найшвидший судовий розгляд.

Так, як дії обвинуваченої направлені на затягування розгляду справи, чинним законом не передбачено можливості суду будь-як перешкодити затягуванню у спосіб обраний обвинуваченою, то суд вважає за можливе, з метою збереження балансу між правом на захист та обв`язкам розгляду справи в розумний строк, запропонувати обвинуваченій самостійно обрати захисника на свій розсуд

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 54 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про самовідвід.

Прийняти відмову захисника ОСОБА_5 від виконання своїх обов`язків захисника ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК України.

Запропонувати ОСОБА_3 обрати захисника з осіб які мають право здійснювати захист обвинуваченого на свій розсуд.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1