Справа № 308/720/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000016, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000016, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт на транспортні засоби, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 13 січня 2021 року, а саме на: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», білого кольору, 1988 р.в. д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , а також на велосипед без маркування з жіночою рамою та сидінням червоного кольору, заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що транспортні засоби, виявлені в ході огляду місця події 13.01.2021 року, відповідно положень ст. 98 КПК України є речовими доказами у кримінальному провадженні, вилучений автомобіль є предметом злочину, у відповідності положень п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України на вилучене майно може бути накладено арешт з метою його збереження, та може бути накладено арешт на автомобіль з метою забезпечення цивільного позову.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав разом із клопотанням рапорт, за змістом якого просив розглянути клопотання про накладення арешту за його відсутності, у якому також зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання належним чином повідомлений.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР №0000016 від 14.01.2021 встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000016, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З доданої до матеріалів клопотання копії протоколу огляду місця події від 13.01.2021, проведеного старшим слідчим СВ Виноградівського ВП ОСОБА_5 , встановлено, що 13 січня 2021 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було поміщено на спецмайданчик легковий автомобіль. Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», білого кольору, 1988 р.в. д.н.з НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

14 січня 2021 року постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 поміщений на спецмайданчик під час огляду місця події від 13.01.2021 легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», білого кольору, 1988 р.в. д.н.з НОМЕР_1 ., та велосипед без маркування з жіночою рамою та сидінням червоного кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016 від 14.01.2021 року, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, передано їх на майданчик тимчасового тримання Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0000016 від 14.01.2021 року клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення.

З контексту ч. 1 ст. 170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

З аналізу вищенаведеного положення КПК України слідує, що арешт на майно, як засіб забезпечення відшкодування шкоди та цивільного позову, може бути застосований до майна трьох категорій осіб:

1) підозрюваного (обвинуваченого, засудженого);

2) фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи (наприклад - відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою, ст. 1172 ЦК України);

3) юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В перших двох випадках для того, щоб майно юридичної особи віднести до критеріїв такого, що підлягає арешту на підставі п. 4 ч. 2 ст.170 КПК України, обов`язково необхідне встановлення особи підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), і його пов`язаність трудовими відносинами з юридичною особою.

В третьому випадку відомості про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження мають бути обов`язково внесені у відповідний розділ ЄРДР, призначений для цього.

Крім того, обов`язково має бути заявлений цивільний позов, з обґрунтуванням його ціни.

Слідчим суддею констатується, що станом на день звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено, і відповідно, до клопотання цивільного позову не долучено, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 170 КПК України, згідно з якою у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Окрім того, матеріали клопотання не містять відомостей щодо наявності підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Разом із тим, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, прокурором доведено підстави для застосування арешту майна з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В той же час, місце зберігання арештованого майна визначається Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 , і вирішення питання щодо такого не належить до компетенції слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна, та такі відомості щодо місця зберігання майна, на яке накладено арешт, не визначено в ч. 5 ст. 173 КПК України, якою передбачено, що має містити ухвала слідчого судді у разі задоволення клопотання. Таким чином, враховуючи встановлені під час судового засідання обставини, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортні засоби, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 13.01.2021 та згідно з постановою про визнання речовими доказами від 14.01.2021, а саме на:

- автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», білого кольору, 1988 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , а також на велосипед без маркування з жіночою рамою та сидінням червоного кольору, заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1