Справа № 724/1436/20
Провадження № 1-кп/724/144/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин, Чернівецької області кримінальне провадження №0000034 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області, громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , тимчасово не працює, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, освіта неповна середня, придатний до військової служби, раніше не судимий,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2020 року, біля 23 години в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 1987 року народження, під час розпиття спиртних напоїв та ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка. В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 , від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 , наніс ще не менше чотирьох ударів по тілу ОСОБА_5 , чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи №781 екс від 15.09.2020, спричинив потерпілому ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: синець в ділянці повіки лівого ока, садна: в підочній ділянці зліва, в клубовій ділянці справа, ангулярний скалковий перелом нижньої щелепи зліва з розходженням відламків, тобто середнього ступеня важкості тілесні ушкодження, що призвели до довготривалого розладу здоров`я.

Після оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, та погодився давати суду покази.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого, потерпілого, дослідити матеріали справи, та характеризуючі дані.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що 01.09.2020 він разом з потерпілим купили пляшку горілки і пішли до сусіда, де її випили. В подальшому обвинувачений з потерпілим пішли до обвинуваченого додому, щоб послухати музику. В обвинуваченого вдома вони випили ще пляшку горілки і під час бесіди у них виник конфлікт, оскільки потерпілий повідомив, що йому подобається донька обвинуваченого. Не стримавши своїх негативних емоцій, обвинувачений вдарив кулаком в область обличчя потерпілого і він впав, а потім наніс ще декілька ударів. Після чого положив потерпілого на розкладушку. Під ранок, потерпілого знайшли його батьки і забрали додому. Також обвинувачений пояснив, що погано пам`ятає події того вечора, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв, що більше такого не повториться, попросив вибачення у потерпілого, просив суворо його не карати. Також підтвердив, що в рахунок відшкодування шкоди пропонував потерпілому 200 євро, однак він за вказівкою своєї матері відмовився від коштів.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 01.09.2020 разом з обвинуваченим пішли до сусіда, де випили пляшку горілки. Потім вони з пішли до будинку обвинуваченого, де ще випили пляшку горілки. Під час розпивання спиртних напоїв у них виник конфлікт і обвинувачений його вдарив кулаком по обличчю і він впав без свідомості. Далі його знайшли батьки на подвір`ї будинку обвинуваченого, а саме потерпілий лежав на траві. Також ствердив, що вони з обвинуваченим сиділи на порозі біля входу в будинок і саме там відбувся удар, і обвинувачений залишив його в лежачому стані на траві. Щодо призначеного покарання поклався на розсуд суду. Також пояснив, що обвинувачений не відшкодував йому завдану шкоду, з цивільним позовом не звертався, при цьому не зміг пояснити, які претензії в нього до обвинуваченого на момент розгляду справи.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійснені вказаного кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, одружений, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 .
Так, із досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого, а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 27 жовтня 2020 року, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється також як середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі.
Разом з тим, зваживши на обставини справи, молодий вік обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, щире каяття обвинуваченого та готовність понести покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який буде достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1