Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/428/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року.

м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2020, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, працюючого фізичною особою-підприємцем, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто з 12 год 31 хв 24.10.2020 до 12 год 31 хв 22.11.2020 та визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 грн.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2020 частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів та визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 грн.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, кваліфікованого як підкуп виборця, учасника референдуму, члена виборчої комісії або комісії з референдуму.
Мотивуючи зазначену ухвалу, слідчий суддя вказав про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, умисного тяжкого злочину, не має постійного місця проживання, сам зазначив, що проживає у квартирі, яку винаймає його дівчина, а також враховано і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а саме до 7 років позбавлення волі, що може стати умовою до можливого переховування від слідства та суду, а тому вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого більш м`якого, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави.

При цьому прокурор вказує на те, що при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, судом не враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк п`ять років і той факт, що неможливо уникнути ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Визначення виняткового запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 3,4 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом за правилами КПК України, а вмотивованим є рішення суду, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Таким чином, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, перешкодили ухвалити мотивоване і обґрунтоване рішення, та є підставою у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 409, ст. 411 КПК України для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, а також те, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків та інших підозрюваних.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, кваліфікованого як підкуп виборця, учасника референдуму, члена виборчої комісії або комісії з референдуму, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що вказує на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, слід зазначити, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України підтверджується матеріалами клопотання, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 19.10.2020, від 23.10.2020 та від 24.10.2020 (а.с.7-8,13-14,16-17); протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (а.с.21-22); протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - у вигляді аудіо - відеоконтролю стосовно громадянина ОСОБА_6 від 23.10.2020 (а.с.23-26).
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняттям відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку колегії суддів свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 160 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано частково задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обовязків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи заставу, слідчий суддя в достатній мірі врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваної, наявність соціальних зв`язків та обґрунтовано визначив заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 грн,який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та зумовлений ступенем довіри до нього і при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду Кіровоградської областівід 26.10.2020, якою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто з 12 год 31 хв 24.10.2020 до 12 год 31 хв 22.11.2020 та визначено розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 грн залишити без зміни.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2