Справа № 457/897/20
провадження №1-кп/457/109/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000096 від 06.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2020 року за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
06 березня 2020 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник до приміщення їдальні санаторію «Дніпро Бескид», що на вул.. Мазепи,1 у м. Трускавці Львівської області, звідки умисно, таємно, повторно викрав м`ясо свинини вагою 7 кілограм вартістю 560 гривень, філе птиці вагою 4 кг вартістю 303,32 гривень, сумку-холодильник із посудом вартістю 1800 гривень, термос вартістю 1000 гривень та дві термочашки вартістю 700 гривень, чим спричинив ТОВ «Фірма «Аріс Груп» майнову шкоду на загальну суму 4363,32 гривень.
Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема суду пояснив, що він дійсно викрав вищевказане майно. Злочин вчинив під впливом складних життєвих обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне, повторне поєднане з проникненням у приміщення викрадення чужого майна (крадіжку). Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, новий злочин вчинив в період іспитового строку, на обліку в лікаря нарколога не перебуває,однак перебуває на обліку у лікаря психіатра, та відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №342 від 27.07.2020 року, в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, та не виявляв ознак тимчасового чи будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, посередньо характеризується за місцем проживання, його вік та матеріальне становище. Одночасно суд враховує неодноразовість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, те, що належних висновків він для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_3 . Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів. Таким чином, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їх виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці.

Отже, ОСОБА_3 інкримінується кримінальне правопорушення, яке скоєно ним до ухвалення вироку від 15 червня 2020 року. Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 15 червня 2020 року, йому на підставі ч.4 ст. 70 КК України слід визначити за вказані злочини покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2020 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком три роки чотири місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання 14 березня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2 419,55 грн. витрат за проведення експертиз.

Речові докази паперовий конверт, додаток до висновку №10/3/579 із вмістом таблиці №1 до протоколу ОМП, спецпакет №3856584 із вмістом таблиці №2 до протоколу ОМП та спец пакет №5398149 із вмістом слідів відтиску знаряддя злому, що зберігаються у Трускавецькому ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Мазепи, 19А знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1