Справа № 399/35/20
Провадження № 1-кп/399/12/2020
В И Р О К
Іменем України

03 вересня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000004 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, який проживає: АДРЕСА_1 , судимого 1) 20.01.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 29.08.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років та 4 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 27.11.2018 року з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 10 днів на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 19.11.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

1 січня 2020 року близько 12 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 перебував на першому поверсі у під`їзді АДРЕСА_2 , де побачив біля лівої стіни від входу велосипед марки «Україна» синьо-чорного кольору з сідлом коричневого кольору та щитками із явними ознаками корозії і у нього виник умисел на заволодіння цим майном, котре належало ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, викотив вищезазначений велосипед марки «Україна», середня ринкова вартість якого станом на 01.01.2020 року становила 1000 гривень, з під`їзду квартирного будинку, сів на нього і з викраденим велосипедом зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив вибачення та повідомив, що потерпілій шкода, завдана злочином, відшкодована в повному обсязі. Суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, а саме: 01.01.2020 року близько 12 години прийшов до підїзду АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_6 . В під`їзді біля лівої стінки стояв велосипед синьо-чорного кольру із ржавими щитками. Далі він викрав цей велосипед і зник з місця вчинення злочину, продав, а кошти втратив на власні потреби. Просив вибачення та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 статті 185 КК України у виді 2 років та 3 місяців позбавлення волі.

При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 392-395 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - велосипед марки «Україна», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1