УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,
в с т а н о в и в:
11.08.2020 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, в якій скаржник просив суд скасувати зазначену постанову.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що постановою слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року, яку скаржником було отримано 29 липня 2020 року, кримінальне провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, скаржник зазначає, що слідчий перед закриттям кримінального провадження не з`ясував усіх обставин, не перевірив всіх доводів викладених ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 07.04.2020, що стосується події злочину та, як наслідок, не надав належної оцінки збраним матеріалам. Скаржник вказує, що слідчим з метою перевірки фактів, викладених у заяві про злочин, не було проведено допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших працівників Генеральної прокуратури України, а в подальшому і офісу Генерального прокурора, які приймали участь в судових засіданнях при розгляді справи про його поновлення на роботі, не допитано державного виконавця, яким двічі притягувалися до відповідальності службові особи Генеральної прокуратури України, а в подальшому і офісу Генерального прокурора до адміністративної відповідальності за невиконання судового рішення в частині його поновлення на займаній посаді, не отримано доступ до речей та документів, які перебувають в Офісі Генерального прокурора та державного виконавця, а також не проведено інших слідчих та процесуальних дій, направлених на швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження. Скаржник також посилається на те, що слідчий при винесенні постанови обмежився лише викладанням свідчень, отриманих в ході його допиту у якості свідка, однак не навів обґрунтування мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про відсутність у діянні осіб складу кримінального провапорушення, а також не навів даних про проведені у кримінальному провадженні слідчі дії.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився. Від його представника адвоката ОСОБА_10 до суду надійшла заява про розгляд скарги без її участі.

В судове засідання слідчий ОСОБА_11 не з`явився, про дату час та місце його проведення був повідомлений завчасно та належним чином. Разом з цим, відсутність в судовому засіданні особи рішення якої оскаржується не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з постанови слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року, винесеної в рамках кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому, як вбачається з тексту постанови, слідчий виходив з того, що 23 квітня 2020 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 №826/17605/14 Генеральним прокурором ОСОБА_12 винесено наказ про скасування наказу від 23.10.2014 року та поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України, тому зазначене рішення Окружного адміністративного суду м. Києва є виконаним.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Разом із цим, у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, що були предметом досудового розслідування, слідчим не були проаналізовані та належним чином перевірені всі обставини на які посилався ОСОБА_3 під час звернення з заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема не було проведено допити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших працівників Генеральної прокуратури України, а в подальшому і офісу Генерального прокурора, які приймали участь в судових засіданнях при розгляді справи про поновлення ОСОБА_3 на роботі, не допитано державного виконавця, яким двічі притягувалися до відповідальності службові особи Генеральної прокуратури України, а в подальшому і офісу Генерального прокурора до адміністративної відповідальності за невиконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на займаній посаді, не отримано доступ до речей та документів, які перебувають в Офісі Генерального прокурора та державного виконавця.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне звернути окрему увагу на те, що факт виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_3 на посаді Генеральним прокурором ОСОБА_12 , жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у діях осіб, що виконували обов`язки Генерального прокурора до її призначення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, слідчий суддя враховує також і те, що слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, що є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи ОСОБА_3 з приводу незаконності та необґрунтованості постанови слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року відповідають дійсності.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, що свідчить про грубе порушення вимог процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та його передчасність, у зв`язку з чим постанова слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року про закриття вказаного кримінального провадження підлягає скасуванню. Разом із цим, вбачається необхідним зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Державного бюро розслідувань відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та провадити його з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині даної ухвали, провівши всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування обставин кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого 2-го відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Державного бюро розслідувань відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0000444, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, та провадити його з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині даної ухвали, провівши всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування обставин кримінальних правопорушень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1