Справа № 165/1702/17 Провадження №11-кп/802/675/20 Головуючий у 1 інстанції:Ференс- ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 26 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням в якому просить суд на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.15 зарахувати йому період перебування у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» з 30.08.2017 року по 15.10.2017 року в строк покарання, яке він відбуває за вироком Нововолинського міського суду Волинської області, що ухвалений 27.11.2013 року та набрав законної сили 12.02.2014 року.

Клопотання мотивоване тим, що на виконання ухвали судді Нововолинського міського суду Волинської області від 31.07.2017 року, його було переведено з ДУ «Замкова виправна колонія №58» до ДУ «Луцький слідчий ізолятор» для подальшого етапування до Нововолинського міського суду для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000057, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.12.2016 року за заявою ОСОБА_7 , за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.384 КК України. Вважає, що вказане провадження пов`язане із кримінальним провадженням, у якому стосовно нього 27.11.2013 року ухвалено вирок, а тому просить зарахувати йому період перебування уДУ «Луцький слідчий ізолятор» у період з 30.08.2017 року по 15.10.2017 року в строк покарання, яке він відбуває за вказаним вироком.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 26.06.2020 року в задоволенні вищевказаного клопотання засудженого ОСОБА_7 , - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, місцевий суд вважав, що період перебування ОСОБА_7 в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» не пов`язаний з його попереднім ув`язненням в якості підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого у кримінальному провадженні, за наслідками розгляду якого Нововолинським міським судом Волинської області ухвалено вирок від 27.11.2013 року, що набрав законної сили 12.02.2014 року.

Не погодившись із таким судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, а пізніше доповнення до неї, в яких вважаючи його незаконним просить скасувати та постановити нове, яким задовольнити його клопотання. Вказує, що він був етапований із ДУ «Замкова виправна колонія №58» до ДУ "Луцький слідчий ізолятор" не для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а для участі в судовому засіданні по розгляду кримінального провадження, яке має пряме відношення до вироку Нововолинського міського суду від 27.11.2013 року, що побудований на неправдивих свідченнях учасників кримінального провадження. А тому, вважає, що суд першої інстанції на підставі ч.5 ст.72 КК України, повинен був зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 30.08.2017 року по 09.10.2017 року в строк покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду від 27.11.2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виклав доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечив апеляцію та просив залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуване судове рішення вказаній нормі закону відповідає.

Порядок та умови зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання передбачений ст.72 КК України.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.15, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, ст.5 Закону України "Про попереднє ув`язнення" передбачено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З аналізу вищевказаних положень законодавства виливає, що зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання у разі засудження до позбавлення волі може бути проведено лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, і це відповідає матеріалам провадження, ОСОБА_7 вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 року, який ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12.02.2014 року (кримінальне провадження внесене до ЄРДР під №000055) засуджено: за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності; за ч.1 ст.357 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.1 ст.72 КК України - одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, визначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 9 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання призначене за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2009 року - 1 рік 3 місяці 4 дні позбавлення волі, і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу проголошення вироку, а саме з 27.11.2013 року, зарахувавши до строку покарання його попереднє ув`язнення з 05.08.2013 року по 26.11.2013 року включно, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказаний вирок набрав законної сили 12.02.2014 року, і як встановлено судом, касаційною інстанцією не переглядався.

Встановлено і те, що на підставі ухвали судді Нововолинського міського суду від 31.07.2017 року засудженого ОСОБА_7 було переведено із ДУ «Замкова виправна колонія №58» до ДУ «Луцький слідчий ізолятор» за його клопотанням для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 0000057 від 23.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, відомості по якому внесені до ЄРДР за його заявою та участі у судовому розгляді слідчим суддею скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття вказаного ж кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів провадження засуджений ОСОБА_7 у період з 30.08.2017 року по 09.10.2017 року перебував у ДУ "Луцький слідчий ізолятор".

Таким чином, у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_7 і наданням йому можливості ознайомитися, як заявнику, із матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0000057, а також забезпеченням участі у розгляді його скарги на постанову слідчого про закриття цього ж кримінального провадження, засуджений ОСОБА_7 перебував у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» в період з 30.08.2017 року по 09.10.2017 року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів повністю погоджується з мотивами суду першої про те, що вказаний засудженим ОСОБА_7 у поданому до суду клопотанні період його перебування у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» - 30.08.17 по 09.10.17, жодним чином не пов`язаний з його попереднім ув`язненням в якості підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого у кримінальному провадженні №000055, за наслідками розгляду якого 27.11.2013 року Нововолинським міським судом Волинської області ухвалено вирок, що набрав законної сили 12.02.2014 року.

А тому, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VШ від 26.11.2015 року, періоду перебування у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» (з 30.08.17 по 15.10.17), куди він був переведений як заявник для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000057 від 23.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, у строк покарання, яке він відбуває за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 року (кримінальне провадження №000055).
При цьому, усі твердження апелянта щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку колегії суддів зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_7 вже звертався до суду фактично з аналогічним клопотанням, і за результатами його розгляду судом першої інстанції ухвалено відповідне судове рішення, яке набрало законної сили після його перегляду апеляційним судом.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 539 КПК України, Волинський апеляційний суд,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 26 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Ухвала набрала законної сили - 12.11.2020р.

Помічник заступника голови суду ____________________ ОСОБА_9

Дата засвідчення копії - 13.11.2020р.