Справа № 492/1311/19
Провадження № 1-кп/492/18/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000127 від 07.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, громадянина України, молдаванина, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого за наймом у приватних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.10.2013 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-14.09.2016 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

06 квітня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_1 , в якому знаходився потерпілий ОСОБА_6 .

Після того ОСОБА_5 побачив на узбіччі дороги вищевказаного будинку мопед марки «Альфа», номер рами НОМЕР_1 , синього кольору, без реєстраційного номеру, далі ОСОБА_5 розуміючи, що власник мопеду не помітить відсутності свого мопеду, маючи умисел, спрямований на протиправне вилучення транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі, підійшов до мопеду моделі «Альфа», бувшого у користуванні, вартістю 5 000,00 гривень, де з метою використання зазначеного мопеду для задоволення особистих потреб, здійснив незаконне заволодіння вищевказаним мопедом, а саме, ОСОБА_5 , підійшовши до мопеду з використанням фізичного впливу, впершись до керма мопеда, з метою коригування напрямку його руху, здійснив рух мопеду, і надалі, застосовуючи силовий вплив, почав штовхати мопед із вказаної території. Таким чином, ОСОБА_5 , здійснив буксирування мопеду починаючи від узбіччя дороги біля будинку АДРЕСА_2 , та продовжуючи по дорозі, яка веде до будинку № 40 по вул. Мойсеєва с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, на відстань більше 200 метрів, таким чином покинувши місце скоєння злочину, де розпорядився вказаним транспортним засобом на свій розсуд, тим самим незаконно заволодів вказаним мопедом.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
Під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження те, що між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникли неприязні відносини та те, що останньому було достеменно відомо, що вказаний мопед належить потерпілому ОСОБА_6 .

Також не доведено, що місце злочину біля воріт та хвіртки, які розташовані у передній частині будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав себе винним, повністю заперечуючи обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що біля 21:30 години 06.04.2019 року він пішов поповнювати собі рахунок та побачив, що на дорозі, збоку проїжджої частини дороги, біля будинку ОСОБА_7 стоїть мопед. Він поповнив рахунок, коли повертався додому, та побачив, що мопед стояв на тому же місці. Вирішив, щоб ніхто б не спіткнувся, оскільки не горіли ліхтарі або щоб його не вкрали, подумав забрати його та поставить під забором, щоб ніхто не наїхав на нього. Відкотив його до сусіда ОСОБА_8 , поставив біля стовпа, покликав ОСОБА_8 , він вийшов і він йому повідомив, що: «Стоїть мопед на дорозі, щоб ніхто не спіткнувся або не вкрав його, залишу його у тебе. А коли знайдуться господарі, щоб він мопед віддав, оскільки мені уранці на роботу». Він відкрив ворота, і вони закотили мопед до ОСОБА_8 у двір. Він не знав, кому належав мопед.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, також вказав що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) підтверджується наступними доказами.

-витягом з ЄРДР за № 0000127 від 07.04.2019 року, з якого вбачається, що 06.04.2019 р. приблизно о 22 год. 00 хв. невідома особа таємно, незаконно заволоділа його мопедом, марки «Альфа» синього кольору, який знаходився по АДРЕСА_1 ;

-заявою потерпілого ОСОБА_6 від 07.04.2019 року про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 07.04.2019 року та фототаблицею доданою до нього, за адресою вул. Мойсеєвих,28, с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, згідно яких потерпілий вказує на узбіччя дороги місце вчинення кримінального правопорушення;

-талоном, згідно якого власником мопеду марки «Альфа», номер рами НОМЕР_1 , синього кольору є ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмету від 08.04.2019 року та фототаблицею доданою до нього, за адресою с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, на яких сфотографовано предмет злочину -мопед марки «Альфа»;

- висновком експерта від 03.06.2019 року № 448-Д та ОСОБА_9 таблицею, доданою до нього, згідно якого на відрізках прозорих липких стрічок, що були виявлені на вилучені 08.04.2019 року в ході огляду предмету злочину за адресою: Одеська область, Арцизький район, с. Кам`янське, розмірами: 37х57мм перекопійований слід пальця руки розмірами 10х13 мм, непридатний для ідентифікації за ним особи; 53х57мм перекопійовані сліди пальців рук розмірами 12х14 мм та 13х25мм, придатні для ідентифікації за ними особи; 57х105 мм та 57х112 мм перекопійовані окремі папілярні лінії непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Сліди пальців руки розмірами 12х24 мм та 13х25 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 53х57 мм, залишені не пальцями руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Встановити чи залишений слід пальця руки розмірами 10х13 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 37х57 мм, особою дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не представляється можливими, в зв`язку з непридатністю вищезазначеного сліду для ідентифікації за ним особи. Сліди пальців руки розмірами 12х24 мм та 13х25 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 53х57 мм, залишені середнім та безіменним пальцями руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити чи залишений слід пальця руки розмірами 10 х 13 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 53х57мм, особою дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не представляється можливим, в зв`язку з непридатністю вищезазначеного сліду для ідентифікації за ним особи;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.2019 року та фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_5 в присутності понятих показав та розпівів, яким чином він заволодів мопедом, який належить ОСОБА_6 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що увечері 06.04.2019 року до нього в гості на своєму мопеді синього кольору приїхав його знайомий ОСОБА_6 та залишив на узбіччі дороги мопед. Проїзду автомобілів мопед не міг заважати. Через годину - півтора вони вийшли на вулицю та побачили, що мопеду немає та почали разом шукати мопед. Коли шукали мопед, по дорозі зустріли ОСОБА_5 , який був біля свого будинку та знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Разом з ним розпивали спиртні напої ОСОБА_10 та її співмешканець, ОСОБА_5 майже спав, на запитання чи бачили вони мопед, ОСОБА_10 та її співмешканець відповіли, що не бачили. Приблизно о 06:30 годині ранку наступного дня вони знайшли мопед на балці. ОСОБА_10 сказала, що мопед до неї додому прикотив ОСОБА_5 , залишив у них, оскільки йому уранці йти на роботу та сказав, що якщо будуть мопед шукати, щоб вони його віддали. Вони побоялись, що мопед знайдуть у них та викотили його на балку.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 06.04.2019 року він приїхав до ОСОБА_7 в гості. Свій мопед він залишив на узбіччі дороги. Приблизно через годину коли вони вийшли на вулицю, то побачили, що мопеду немає. Вони почали шукати мопед. Потім пішли додому до ОСОБА_7 , сидів ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та її співмешканець, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 вже спав. Потім ОСОБА_7 пішов додому спати. Він по слідам, знайшов куди сліди вели і залишився до ранку чергувати. Зранку побачив, що його мопед стояв на балці. Мопед синього кольору, сидіння червоного. Він подзвонив ОСОБА_7 та повідомив, що мопед стоїть на балці. Сліди вели до ОСОБА_10 та її співмешканця. Вони пішли до неї додому і вона їм сказала, що мопед прикотив ОСОБА_5 та сказав, що хто буде його шукати, щоб вони його віддали. З обвинуваченим у нього ніколи не було конфліктів. Неприязні стосунки між ним та обвинуваченим виникли після випадку з мопедом.

Допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 не виявилось можливим, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 останній помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 71 від 14.05.2020 р. виданим Бобринецьким районним відділом державного РАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Також судом вжито всіх заходів для допиту свідка ОСОБА_11 , однак вказаного свідка допитати не виявилось можливим, оскільки остання за місцем проживання відсутня, встановити де вона знаходиться не виявилось можливим. Так свідка ОСОБА_11 викликали в судові засідання: 26.11.2019 р., 12.12.2019 р., 16.01.2020 р., 05.03.2020 р, поштові відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат не знайдено» та «за закінченням встановленого строку зберігання». До суду було надано довідку Камянської сільської ради Арцизького району Одеської області від 24.02.2020 р., згідно якої ОСОБА_11 , 1969 р.н. зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , але на теперішній час за вказаною адресою не проживає. Ухвалою суду від 7.07.2020 р. було постановлено здійснити привід свідка ОСОБА_11 в судове засідання 20.08.2020 р. Згідно рапорта сержанта Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 на теперішній час не проживає, оскільки в жовтні 2019 р. виїхала на заробітки за межі села та нової адреси не повідомила. Ухвалою суду від 12.10.2020 р. було постановлено здійснити привід свідка ОСОБА_11 в судове засідання 04.11.2020 р. Згідно рапорта сержанта Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 від 4.11.2020 р. , ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 на теперішній час не проживає, встановити де вона знаходиться на даний час не виявилось можливим.

Судом було вжиті всі заходи для виклику в судові засідання свідка ОСОБА_13 . Однак в зв`язку з неможливістю встановити місце знаходження свідка ОСОБА_13 , судом в судовому засіданні 4 листопада 2020 р. ухвалено рішення, продовжити судовий розгляд за відсутності вказаного свідка.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка ОСОБА_7 , суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину) є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_5 раніше судимий, проживає разом з батьком та братом за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, які проживають окремо разом з матір`ю. Не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, те, що після вчинення кримінального правопорушення, останній повідомив свідкам щоб вони повернули мопед власнику.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд не бере до уваги дані досудової доповіді, наданої органом пробації, відповідно до яких виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Оскільки обвинувачений не вперше вчинив кримінальне правопорушення, а також вчинив його в період іспитового строку.
При цьому суд враховує положення ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, та те, що 26.09.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до статті 289 Кримінального кодексу України щодо протидії незаконному заволодінню транспортним засобом». Згідно вказаного закону за ч. 1 ст. 289 КК України, передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що змінило та погіршило становище обвинуваченого.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Разом з тим, з урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, суд керується критерієм доведеності його винуватості «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Застосування зазначеного критерію при оцінці доказів узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленій у п.78 рішення ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року та в інших рішеннях ЄСПЛ.

Доводи сторони захисту обвинуваченого про те що у обвинуваченого не було умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом те, що ОСОБА_5 відкотив мопед, щоб його не вкрали та він не заважав проїзду транспорту, судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються показами допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідка, які є взаємопов`язаними і логічно узгоджуються між собою та іншими дослідженими доказами, прямо вказують на обвинуваченого. Надані у судовому засіданні покази обвинуваченого сприймаються судом як спосіб захисту від обвинувачення, оскільки ОСОБА_5 мав змогу покликати господаря будинку, біля якого на узбіччі знаходився мопед, однак він цього не зробив, а протиправно відкотив в супереч волі власника мопеду.

Окрім того, в примітці до ст. 289 КК України визначено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.
Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.
Проникнення в кабіну, гараж чи інше сховище, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину.
Не є незаконним заволодіння транспортним засобом у стані крайньої необхідності, наприклад, для того, щоб терміново доставити тяжко хвору людину до лікарні, приборкати стихійне лихо, усунути іншу небезпеку, яка загрожує людям, інтересам суспільства чи держави.
Таким чином, оцінюючи перевірені належні та допустимі докази по справі в їх сукупності, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання судом враховується, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо тільки лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання пов`язане з позбавленням волі.

До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений офіційно не працює, будучи неодноразово засудженим, будучи безпосередньо обізнаним про настання кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення, відповідних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку, коли судимість не була погашена та не знята у встановленому законом порядку, знов вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та його стійкої позиції на вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, а також відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно для його виправлення і припинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, що за переконанням суду буде відповідати тяжкості правопорушень і не становитиме "особистого надмірного тягаря для винного". Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання.
При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив злочин в період встановленого йому іспитового строку вироком Арцизького районного суду Одеської області від 14.09.2016 р., яким він засуджений за ч. ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставаі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки. Суд також враховує те, що призначене обвинуваченому покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю.
У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим злочину в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Тому суд дійшов висновку про те, що в силу ч. 3 ст. 78 КК України обвинуваченому слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, а саме за сукупністю вироків.
Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 10 його постанови від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009р., відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК України, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Таким чином, в силу ст. 71, ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_5 з повністю невідбутого ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком.
Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.

Питання про процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи суд вирішує керуючись ч. 2 ст. 124 та ст. 126 КПК України, зокрема з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_5 , з повністю невідбутого ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі за вироком від 14.09.2016 року Арцизького районного суду Одеської області, частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, два роки і шість місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_5 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк на п`ять років і шість місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_5 затримати та взяти під варту, строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.07.2019 р. по 22.07.2019 р. включно,виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню для проведення експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.
З набранням вироку законної сили накладений на підставі ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 18.07.2019 запобіжний захід у виді застави скасувати. Повернути заставу в розмірі 10 035 (десять тисяч тридцять п`ять) гривень, сплачену ОСОБА_14 за ОСОБА_5 на підставі ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 18.07.2019, квитанція № NO8TP4617V від 22.07.2019 заставодавцю ОСОБА_14 .
З набранням вироку законної сили арешт, накладений ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 09.04.2019 р. на мопед марки «Альфа», номер рами НОМЕР_1 , синього кольору, без реєстраційного номера; паперовий конверт (бирка №1) розміром 11,5*16 см, з 4 відрізками липкої стрічки «скотч» з слідами пальців рук людини, що були визнані речовими доказами скасувати.

З набранням вироку законної сили, речові докази: мопед марки «Альфа», номер рами НОМЕР_1 , синього кольору, без реєстраційного номера - вважати повернутим законному власнику ОСОБА_6 ; паперовий конверт (бирка №1) розміром 11,5*16 см, з 4 відрізками липкої стрічки «скотч» з слідами пальців рук людини, з пояснювальним написом та підписами понятих зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області