УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що 18 серпня 2020 року слідчим Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування встановлено відсутність події кримінального правопорушення невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрало законної сили, або перешкоджання їх невиконанню службовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Однак, таке рішення слідчого заявник вважає необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при його винесенні, що виразилися, зокрема, у неповному з`ясуванні обставин, фактів і доказів.

Так, заявник у скарзі зазначає, що слідчий, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, вимоги КПК України не виконав, не вчинив жодних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, внаслідок чого, не маючи правових підстав, виніс незаконну та необґрунтовану постанову.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду скарги завчасно та належним чином.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника ОСОБА_3 .

Слідчий Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , рішення якої оскаржується, на виклик в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена завчасно та належним чином, матеріали закритого кримінального провадження №0000065 на запит слідчому судді не надала.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, Першим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів ОСОБА_3 , викладених у заяві про вчинення злочину, а також здобутих в ході досудового розслідування.

При цьому, слідчий своє рішення не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Отже, викладене приводить слідчого суддю до висновку про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Водночас, слідчим суддею вживались заходи щодо витребування з Державного бюро розслідувань матеріалів кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, шляхом направлення відповідних листів до Державного бюро розслідувань.

Однак, на день розгляду скарги вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені у скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 18 серпня 2020 року постанови про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 19.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1