Справа № 646/4708/20
№ провадження 1-в/646/360/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_7 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку відносно
засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Постольне, Сумського району, Сумської області, громадянина України, засудженого за ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі,
в с т а н о в и в :
12 серпня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_7 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Сумського районного суду Сумської області від 08.02.2013 року відносно засудженого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України. У редакції станом на 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
У судовому засіданні представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» поклався на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Засуджений та захисник у судовому засідання підтримали клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 08.02.2013 ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 153 КК до 10 ( десяти) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 ( двох) років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 ( чотирьох) років позбавлення волі, ч.1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі,

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст.309 КК України внесено зміни та визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Отже, з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
У той же час, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Сумського районного суду Сумської області від 08.02.2013 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі перевищує санкцію ч. 1ст. 309 КК України в редакції від 01 липня 2020 року, а максимальною межею покарання, встановленою санкцією нового закону (ч. 1 ст.309 КК України в редакції від 01 липня 2020 року) є покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі Закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Згідно п.13 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.
У відповідності до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання", суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.
Тому, розглядаючи заявлене подання по суті, суд враховує принцип остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень. Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень було визначено шляхом поглинення, а новим кримінальним законом пом`якшено покарання того правопорушення, за який було призначено менш суворе покарання, тому ч. 3 ст. 74 КК України не застосовується, оскільки призначене засудженому остаточне покарання фактично не пом`якшує і не поліпшує становище такої особи.
Враховуючи викладене, суду не доведено, що набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року №2617-VIII пом`якшує призначене остаточне покарання ОСОБА_5 , поліпшує становище особи, а тому подання слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.ст.72,74,75,78 КК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_7 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Сумського районного суду Сумської області від 08.02.2013 року відносно засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1