КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, з вищою освітою, одружений, має доньку 2016 року народження, є співробітником СБ України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст. 189 КК України,
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалоюзадоволено клопотання виконувача обов`язків начальника першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 30 серпня 2020 року включно, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначено у 4 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 729 600,00 (дев`ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч шістсот гривень), 00 копійок.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, займану ОСОБА_6 посаду, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують підозрюваного, його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому вважати наявними ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, для запобігання яких буде недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, правоохоронними органами здійснюється фальсифікація матеріалів кримінального провадження.

Крім того, як стверджує захисник, ані в клопотанні, ані в судовому засіданні, так і не було доведено наявність будь-яких ризиків щодо ОСОБА_6 , передбачених ст. 177 КПК України. Також, як зазначає захисник, не було обґрунтовано визначений розмір застави, який для підозрюваного є непомірним.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник вказує, що оскаржувана ухвала слідчою суддею постановлена без належної оцінки доводів сторони захисту і долучених доказів, всупереч рішень ЄСПЛ, а отже є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

В огрунтування відсутності ризиків, захисник посилається на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, дружину та виховує малолітню доньку, має постійне місце проживання, вищу освіту та станом на дату розгляду клопотання працює в органах СБ України. ОСОБА_6 ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності та йому не було повідомлено про підозру у вчиненні інших правопорушень.

Апелянт зазначає, що до клопотання не долучено жодного документу, що свідчить про наявність реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_6 від суду або реальних намірів вдатися до таких дій.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то як стверджує захисник, докази на які посилається орган досудового розслідування були вилучені та перебувають у володінні інших осіб, доступу до місця зберігання яких ОСОБА_6 немає, та жодним чином не може знищити, сховати або спотворити речі і документи.

Сторона захисту вважає, що жодного документу, який свідчив би про незаконний вплив ОСОБА_6 на потерпілого, свідків та інших осіб у кримінальному провадження, в матеріалах справи немає.

Крім того, як зазначає апелянт, в матеріалах справи не визначено та не конкретизовано яким саме іншим чином ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0000488 від 26 травня 2020 року щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів, які вступивши у попередню змову із цивільними особами, вчиняють вимагання грошових коштів, що завдає майнової шкоди в особливо великих розмірах потерпілому, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Процесуальне керівництво у даному провадженні доручено групі прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вимаганні, а саме у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене організованою групою, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
02 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
06 липня 2020 року виконувач обов`язків начальника першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 30 серпня 2020 року включно, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі 4 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 729 600,00 (дев`ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч шістсот гривень), 00 копійок.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором в судовому засідання та сумнівів у суду щодо їх достатності не викликала.
Що стосується доводів сторони захисту про відсутність в діях підозрюваного складу інкримінованого кримінального правопорушення та про те, що правоохоронними органами здійснюється фальсифікація матеріалів кримінального провадження, то вони, за наявності наданих стороною обвинувачення доказів, не свідчить про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення. А твердження апелянта щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження підлягають окремій перевірці та не є предметом даного судового розгляду.

Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК Україниє обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Таким чином, доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні дані щодо обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, є безпідставними.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та існує ризик, що він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, маючи специфічні навики працівника спецслужби, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки достовірно знає про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може спілкуватися з невстановленими особами з приводу цього; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки матиме можливість діяти шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показань; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи, що злочин вчинявся з корисливих мотивів, та він може діяти з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 4 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 729 600,00 (дев`ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч шістсот гривень), 00 копійок.

Сума, що встановлюється для звільнення під заставу повинна бути належним чином обґрунтована і зафіксована в рішенні про заставу (Георгієв проти Болгарії п. п. 30, 31). А також повинні враховуватися кошти обвинуваченого (Хрістова проти Болгарії).
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, також те, що ОСОБА_6 є організатором злочинної групи яка вимагала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 250 тис., доларів США, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи захисників, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційної скарги про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Посилання захисників на те, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, дружину та виховує малолітню доньку, має постійне місце проживання та вищу освіту, також не є достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки у даному випадку інтереси суспільства вимагають застосування саме такого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.
Всі інші доводи сторони захисту підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2020 року, якою задоволено клопотання виконувача обов`язків начальника першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 30 серпня 2020 року включно, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначено у 4 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 729 600,00 (дев`ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч шістсот гривень), 00 копійокзалишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3700/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1