Справа №:755/2281/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2020 р. Дніпровського районного суду м. Києва колегіально в складі трьох суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Між тим, до закінчення вказаного строку закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення учасників судового розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того наголосив що він ухилявся від суду та був оголошений в розшук.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу та просив змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисники та обвинувачений ОСОБА_9 , поклалися на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, та за який законом передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність та вчиняти тиск на свідків, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити на 60 днів.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 18 грудня 2020 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.