КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0005252 від 13.05.2018 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Солом?янського районного суду міста Києва від 19.09.2019 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.04.2010 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

22.01.2019 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України на 7 років 6 міс. позбавлення вол,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА
Вироком Солом?янського районного суду міста Києва від 19.09.2019 ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши в строк покарання, відбуте частково за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2019, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 11(одинадцять) років.
Строк відбування ОСОБА_7 покарання визначено обчислювати з 22.01.2019, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув?язнення з 01.06.2018 по 21.01.2019 включно.
Вирішено долю речових доказів та питання судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд змінити вирок Солом?янського районного суду міста Києва від 19.09.2019, ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши в строк покарання, відбуте частково за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2019, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у зв?язку з тим, що він не згоден з правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення та оцінкою доказів по справі, яка фактично була надана судом першої інстанції і підтримала позицію обвинувачення. Крім цього, захисник зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлені обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_7 , а саме поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

За доведених судом першої інстанції обставин, Обвинувачений ОСОБА_7 , 13.05.2018, приблизно о 14.40 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по вул. А.Білецького, 11 у м. Києві, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли між ним і ОСОБА_10 , реалізуючи умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останнього, підійшов до ОСОБА_10 , і невстановленим предметом, що має колюче - ріжучі властивості, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_10 чотири удари у волосисту частину голови, шию та підборіддя, заподіявши ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, від чого настала смерть останнього. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник.
В результаті дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: колото - різаних ран: на шиї справа в надключичній артерії, з ушкодженням м`яких тканин, м`язів шиї, загальної сонної артерії праворуч, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; на волосистій частині голови, в скроневій ділянці справа з ушкодженням м`яких тканин; на волосистій частині голови, на межі тьмяно - скроневої області з ушкодженням м`яких тканин; на підборідді зліва нижче нижньої губи, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Смерть ОСОБА_10 настала від колото - різаного поранення шиї з ушкодженням загальної сонної артерії з крововтратою.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, їх пояснення, заслухавши промови учасників в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів керується наступним.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Під час перевірки колегією суддів доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону ? в ході апеляційного розгляду вони свого підтвердження не знайшли.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 , як в суді першої інстанції, так і в ході перегляду даної справи в апеляційному порядку, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, зазначив, що умислу на вбивство у нього не було, та стверджує, що він захищався, оскільки в потерпілого був ніж, яким він йому погрожував.
Однак, Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його вина повністю підтверджується доказами, дослідженими в суді.

Даними протоколу огляду місця події (трупа) від 13.05.2018, у відповідності до яких на тротуарі біля буд. № 11 по вул. А. Білецького у м. Києві виявлений труп ОСОБА_10 з колото різаними ранами на передній поверхні шиї і правій тім`яно - скроневій ділянці. В ході огляду у кишені одягу трупа виявлений і вилучений розкладний ніж.
Даними висновку експерта № 102/1633 від11.06.2018 судово медичної експертизи, у відповідності до якого на трупі ОСОБА_10 виявлені:
А) колото-різані рани (прямолінійна форма, рівні краї): - рана № 1 на шиї справа в надключичній ділянці, рановий канал, який іде в напрямку спереду назад, справа на ліво, знизу догори, довжиною по зонду приблизно до 9 см, походу якого ушкоджуються м`які тканини на м`язи шиї, загальна сонна артерія праворуч; - рана № 2 на волосистій частині голови, в скроневій ділянці справа, рановий канал, який іде від рани в напрямку зверху донизу та дещо спереду назад, глибиною 4, 5 см, з ушкодженням м`яких тканин; - рана № 3 в 1 см вище від правого кінця рани № 2 на межі тьмяно-скроневої області, рановий канал іде від рани в напрямку зверху вниз та дещо спереду назад, довжиною по зонду 4,5 см з ушкодженням м`яких тканин; рана № 4 на підборідді зліва в 0,5 см нижче нижньої губи глибиною 0,3 см, лівий кінець рани продовжується подряпиною прямолінійної форми; - недокрів`я внутрішніх органів, крововили під ендокардом (плями Мінакова);
Б) рана на слизовій оболонці верхньої губи з садном на рівні краю нижньої щелепи справа, які виникли від дії тупого предмета та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Характер та морфологічні особливості ушкоджень (рани №№1-4), їх розташування з врахуванням медико-криміналістичного дослідження вказує на те, що всі вони утворилися від дії плескатого гострого колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав обух з вираженими ребрами з одного боку та гостре лезо з іншого.
Колото-різане поранення (рана № 1) на шиї справа з ушкодженням загальної сонної артерії з крововтратою має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Колото-різані поранення (рани №2 - № 4) на голові та підборідді мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та сприяли кровотечі та настанню смерті.
Дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції у травмованих тканинах) вказують, що всі колото-різані поранення, виникли при житті, за хвилини, десятки хвилин, але не більше 30 хв.
Смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням загальної сонної артерії та крововтрати, на що вказує описане в п. 1 (а).
У крові від трупа ОСОБА_10 знайдений етиловий спирт у концентрації 3,02 проміле, що при житті може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (п.29-30 рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").
Отже, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини, не вдаючись до повторної оцінки показань свідків та потерпілої, апеляційний суд погоджується з мотивами суду першої інстанції, викладеними в вироку суду щодо цих доказів, та бере за основу ту оцінку, яка надана їм місцевим судом.
Зокрема апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сукупністю доказів у кримінальному провадженні, доведено умисел ОСОБА_7 на умисне вбивство.
З протоколу огляду місця події від 13.05.2018 вбачається, що при огляді трупа ОСОБА_10 саме в кишенях одягу останнього виявлений розкладний ніж .
Наведене свідчить, що ОСОБА_10 на місці події до отримання тілесних ушкоджень, від яких настала смерть, не демонстрував вказаний ніж ОСОБА_7 адже ніж знаходився у кишені . Крім того, в справі не має будь яких доказів, які б свідчили що потерпілий погрожував обвинуваченому ножем або навіть демонстрував його.
Тому, припущення ОСОБА_7 щодо наявності у ОСОБА_10 ножа, хоча і знайшли своє підтвердження, проте, в ході розгляду справи судом першої інстанції не встановлено таких даних, які б вказували, що обстановка на місці події давала ОСОБА_7 підстави для необхідної або уявної оборони, тобто для захисту від реального небезпечного посягання шляхом заподіяння смерті ОСОБА_10 .
Крім того, суд врахував знаряддя вчинення злочину, який має колото ріжучі властивості, характер , локалізацію і кількість заподіяних ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а саме, нанесення ОСОБА_7 ударів знаряддям злочину у життєво важливі частини тіла ОСОБА_10 голову і шию, від яких одразу настала смерть останнього.
Також, суд взяв до уваги, що після заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , перебуваючи на місці події, переконався у смерті ОСОБА_10 , після чого, залишив місце події.

На переконання суду, наведені обставини повністю спростовують захисну позицію ОСОБА_7 , що на місці події він діяв з метою самооборони, оскільки досліджені у справі докази підтверджують наявність у ОСОБА_7 прямого умислу на умисне вбивство ОСОБА_10 .
Крім цього в ході апеляційного перегляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за клопотанням сторони захисту було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 17.07.2018 року, в якому ОСОБА_11 зазначає, що ОСОБА_7 повідомляв їй, що він вбив чоловіка. Вказаним протоколом теж підтверджується наявність умислу у ОСОБА_7 на вбиство ОСОБА_10 ..
Покарання обвинуваченому призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням принципу індивідуалізації, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, особи обвинуваченого, який раніше судимий в тому числі за злочин проти життя та здоров`я людини і, остаточно правильно призначено із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України .
Істотних порушень вимог КПК, які б були підставою для безумовного скасування прийнятого судом першої інстанції судового рішення під час апеляційного розгляду не встановлено. Інших самостійних апеляційних вимог стороною захисту не заявлено . Відтак, враховуючи, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в ході їх перевірки свого підтвердження не знайшли, то колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку, як про те просять апелянти.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом?янського районного суду міста Києва від 19.09.2019, щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України з призначенням покарання, ? залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з часу отримання копії ухвали .
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/19861/18
Апеляційне провадження № 11-кп/824/498/2020
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_12
Суддя-доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1