БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/883/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2020 р. м. Борзна
Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзна клопотання слідчого про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 20 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.10.2020 року до Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від працівників СРПП Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що групою реагування патрульної поліції 20.10.2020 року зупинений вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив деревину колоту породи дуб. На вимогу працівників поліції ОСОБА_7 надав товарно-транспортну накладну на деревину породи береза.

Згодом, під час здійснення першочергових слідчих (розшукових) дій на вимогу слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 надав товарно-транспортну накладну від 04.09.2020 року ЧНБ №853111, де значено, що ДП «Борзнянське лісове господарство» з Берестовецького лісництва відпустило ОСОБА_7 деревину дров`яну породи ясен, складену в пачку наступних розмірів H (висота) 1м * L (довжина) 5 м * W (ширина) 5 м, коефіцієнт 0,54 (деревини дров`яної) всього 8,1 метрів кубічних.

Крім того, в товарно-транспортній накладній від 04.09.2020 року ЧНБ №853111, яку надав ОСОБА_7 , зазначено автомобіль ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_2 .

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, виявлення слідів та предметів кримінального правопорушення в порядку ст. 237 КПК України 20.10.2020 року проведено огляд місця події, що мав місце в с. Велика Доч по вул. Привокзальна Борзнянського району Чернігівської області, поряд з залізнодорожньою колією та неподалік продовольчого магазину «Шутерс», де знаходився автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 .

В ході вказаного огляду встановлено факт наявності у кузові автомобіля деревини різної породи та можливо припустити, що порода даної деревини дійсно відрізняється від тієї, яка вказана у товарно-транспортній накладній.

Враховуючи обставини, які вказували на наявність кримінального правопорушення, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, за даним фактом 20.10.2020 року розпочато досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000369 за ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Журавка Варвинського району Чернігівської області, користувачами якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 та ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_2 , працює старшим майстром Берестовецького лісництва ДП «Борзнянське лісове господарство», на підставі довіреності НОН773742 від 19 червня 2020 року.

Слідчим постановами від 20.10.2020 року автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 , деревину (попиляні та порубані дрова твердих порід породи дуб та ясен), яка знаходиться в кузові даного автомобіля, та товарно-транспортна накладна ЧНБ №853111 від 04.09.2020 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ст. 98 КПК України вищевказаний транспортний засіб з деревиною, що знаходиться в його кузові, товарно-транспортна накладна, є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

В ході додаткового огляду, проведеного 23.10.2020 року на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 21.10.2020 року, встановлено, що в кузові автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 насипом містяться попиляні та порубані дрова твердих, листяних порід дуб та ясен.

Оглядом встановлено, що в кузові автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться 9,35 складометрів (6,54 м куб) деревини породи дуб та ясен. Рубанці породи дерева дуб довжиною від 29 см до 37 см, шириною від 4 см до 6 см, товщиною від 7 до 10 см та рубанці породи дерева ясен довжиною від 37 см до 40 см, шириною від 5 см до 7 см, товщиною від 6 до 9 см.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що під час патрулювання (групою реагування патрульної поліції) в с. Велика Доч Борзнянського району Чернігівської області 20.10.2020 року зупинено вантажний автомобіль марки ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив колотий дуб, але в накладній від 13.10.2020 року, яку останній надав для ознайомлення, зазначено породу деревини берези.

На момент складення слідчим протоколу огляду місця події від 20.10.2020 року ОСОБА_7 відмовився надавати вищевказану товарно-транспортну накладну від 13.10.2020 року, посилаючись на те, що вона зникла, та надав слідчому іншу товарно-транспортну накладну, датовану 04.09.2020 року.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 20.10.2020 року під час телефонної розмови з ОСОБА_7 останній повідомив, що його зупинили працівники поліції в с. Велика Доч та попросив привезти товарно-транспортну накладну, яка зберігалася вдома у ОСОБА_5 в автомобілі ЗІЛ-131. Після дзвінка ОСОБА_7 . ОСОБА_5 знайшов товарно-транспортну накладну, датовану 04.09.2020 року, та привіз її ОСОБА_7 , щоб той надав працівникам поліції. Як показав ОСОБА_5 , він 04.09.2020 року отримав по накладній в Берестовецькому лісництві деревину, після чого її відвіз на автомобілі ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , де були попиляні, порубані, повантажені в автомобіль ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , та на прохання ОСОБА_5 . ОСОБА_7 перевозив в с. Нові Млини Борзнянського району Чернігівської області.

З метою збереження вказаних речових доказів, забезпечення можливості проведення експертиз прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та додатково зазначив, що брат третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 , - ОСОБА_9 є службовою особою у лісництві, а тому можливе вчинення корупційного злочину. Арешт майна накладних потрібен для перевірки їх дійсності, арешт деревини потрібен для проведення експертиз на предмет з`ясування виду деревини, а арешт автомобіля необхідний для проведення експертизи протекторів на вірогідну причетність вказаного автомобіля до незаконних порубок.
Слідчий підтримав прокурора.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 , вважав клопотання безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що воно є безпідставне, оскільки наявні відповідні накладні. Дрова, що є предметом клопотання, виготовлені з деревини, на які видавалися накладні. Деревина купується на законних підставах, оскільки ОСОБА_5 є ФОП, який працює у сфері заготівлі деревини, у тому числі на умовах Франко-Трель (верхній склад). Жодної підозри немає, відсутні докази саме незаконної порубки.
Розглянувши вказане клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_5 , захисника, перевіривши долучені до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливій конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» № 30352/03 п. 31 рішення від 06.11.2008, Суд наголошує таке. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (див.: п. 39 рішення від 9 червня 2005 р. № 68443/01 у справі «Бакланов проти Росії»; п. 33 рішення від 24 березня 2005 р. № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від у справі «Смірнов проти Росії» заява № 71362/01, п.57 рішення від 07.06.2008 Європейським Судом було висловлено правову позицію про те, що утримання владою речових доказів може виявитися необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя, що є «правомірною метою» в «загальних інтересах» населення. При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна, з метою попередження приховування або відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Як убачається з клопотання прокурора, він просить накласти арешт на автомобіль з метою збереження речового доказу для проведення експертиз, однак, в поданому клопотанні прокурор не зазначив, на якій підставі автомобіль може бути використано як доказ у вказаному кримінальному провадженні чи які сліди злочину він на собі зберіг. Разом з тим, санкція ч. 1 ст. 246 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого даною нормою.

Також, прокурором не обґрунтовано в клопотанні та в судовому засіданні, який реальний та можливий розмір шкоди спричинено кримінальним правопорушенням, чи може розмір цієї шкоди зрости у подальшому, яка вірогідність подання цивільного позову в рамках даної справи та на яку суму, як арешт майна вплине на його вартість, які наслідки арешту для інших осіб, зокрема, для фактичного власника транспортного засобу, а в клопотанні міститься лише фактичний виклад обставин скоєння кримінального правопорушення.

Прокурором не доведена і можливість того, що дане майно може бути знищене чи приховане власником автомобіля.

Крім того, накладення арешту, тобто обмеження прав власника автомобілю, у даному випадку, не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співмірним обмеженню права власності.

Згідно клопотання прокурора, автомобіль є тимчасово вилученим майном, проте матеріали кримінального провадження не дають слідчому судді достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на автомобіль може вплинути на подальше проведення досудового розслідування, оскільки автомобіль належить іншій особі, не причетній до можливого вчинення кримінального правопорушення.

На сьогоднішній день слідчим встановлено, що автомобіль належить третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а саме ОСОБА_8 , яким користується ОСОБА_5 , який наразі не підозрюється у вчиненні вказаного злочину, станом на день розгляду клопотання жодній особі у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, жодних експертиз у кримінальному провадженні не призначено.

Таким чином, прокурор не довів необхідність арешту автомобіля, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України. Зокрема, не зазначено підстав вважати, що вилучені речі є доказами, адже провадження порушене щодо вирубки деревини, яка визнана речовим доказом.

У частині накладення арешту на деревину, яка знаходиться в кузові автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 , та товарно-транспортну накладну ЧНБ № 853111 від 04.09.2020 року слідчий суддя вважає, що існують достатні підстави вважати, що останні мають значення для кримінального провадження та відповідно до ст. 98 КПК України можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000369 від 20 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Надані прокурором матеріали провадження у своїй сукупності вказують на те, що зазначені у клопотанні слідчого у пункті 2 переліку майна деревина загальним об`ємом 6,54 куб. м. в цілому відповідають ознакам, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, суд бере до уваги те, що станом на день розгляду клопотання жодних відповідей на запити слідчого щодо деревини та порубок не надходило.

Оскільки на час розгляду клопотання неможливо виділити окремо обрізки деревини, арешт слід накласти на обрізки колод деревини загальним об`ємом 6,54 м куб.

Відтак, з метою збереження речових доказів для забезпечення подальшого проведення слідчих дій, слідчий суддя вбачає достатні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 169, 170-174, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на:
- деревину об`ємом 9,35 складометрів (що складає 6,54 м куб) - рубанці породи дуб довжиною від 29 до 37 см, шириною від 4 до 6 см, товщиною від 7 до 10 см та рубанці породи ясен довжиною від 37 до 40 см, шириною від 5 до 7 см, товщиною від 6 до 9 см, яка знаходиться в кузові автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 ;

- товарно-транспортну накладну ЧНБ №853111 від 04.09.2020 року.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль ГАЗ-САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1