Номер провадження: 11-кп/813/322/21
Номер справи місцевого суду: 492/599/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційніскарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 09.07.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000045 від 12.02.2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Арциз Одеської області, громадянин України, з неповною освітою, не одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 05 вересня 2012 року Київським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі;
- 06.11.2019 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Арциз Одеської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 25 листопада 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 03 липня 2019 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років 4 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна,
засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 8957 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 13 копійок.
Стягнуто зі ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2419 (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень 45 копійок.
Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за те, що 04 лютого 2020 року, приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку, проник до двору зазначеного вище домоволодіння та далі пройшов до приміщення гаражу через незачинені двері, звідки, повторно, таємно майно потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 1250,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 19 лютого 2020 року, у денний час доби, більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , через огорожу городу проникли до двору зазначеного вище будинку та далі підійшли до вказаного будинку, де ОСОБА_8 зняв скляну шибку вікна та відчинив двері, через які ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проникли всередину будинку, звідки, повторно, таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 16795,55 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Також, 18 березня 2020 року, приблизно о 01 год. 30 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , шляхом відкриття засову зачиненої хвіртки проник до зазначеного вище домоволодіння і, підійшовши до приміщення літньої кухні, через вхідні двері проник до вказаного приміщення, звідки, повторно, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 6300,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 01 квітня 2020 року, приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку, проник до двору зазначеного вище домоволодіння та далі пройшов до будинку вказаного домоволодіння, де розбивши вікно проник до нього, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 4940,33 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, встановлені у вироку суду, просять вирок суду змінити та призначити їм більш м`яке покарання, посилаючись на те, що призначене покарання є занадто суворим, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинувачених, так як суд при призначені покарання не врахував усі дані, які характеризують обвинувачених, а також усі обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 провину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнали повністю, на їх поясненнях були встановлені обставини вчинення злочинів, обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а у обвинуваченого ОСОБА_8 вагітна дружина
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, а обвинуваченого ОСОБА_8 також з проникненням у інше приміщення, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинувачених, які послідовно, в повному обсязі визнавали обвинувачення, в зв`язку з чим суд 1-ї інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачені, як зазначалось, не оспорюють доведеність вини і кваліфікацію їх дій встановлених у вироку суду, оскаржують вирок суду тільки в частині призначеного покарання.

Апеляційний суд, при перегляді судового рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, дослідив зазначені у вироку обставини та докази, вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання, дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості та особу винних, які раніше судимі, неодружені, характеризуються за місцем проживання задовільно, не працюють, на психіатричному диспансерному та наркологічному обліку не перебувають, ОСОБА_7 проживає разом з батьками, братами та двома своїми неповнолітніми дітьми, ОСОБА_8 проживає разом зі співмешканкою, сестрою та племінниками, а також врахував відсутність завданої шкоди.
У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини та щире каяття обвинувачених.
Також, враховуючи положення ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням об`єму обвинувачення, а також приписів ст.ст. 65-67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді 4 років позбавлення волі, а обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді 3 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також всі дані, які характеризують обвинувачених, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані та належним чином вмотивовані висновки про призначення покарання, у тому числі з урахуванням даних про особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують покарання, у тому числи на які посилаються обвинувачені в своїх апеляційних скаргах.

Стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів, які б свідчили про наявність будь-яких інших обставин, що пом`якшують покарання та наявність у обвинувачених інших обставин, які позитивно характеризують особу обвинувачених, які б були не враховані судом.

Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання не встановлено, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних щодо осіб обвинувачених, які раніше судимі за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що обвинувачені належних висновків не зробили та на шлях виправлення та перевиховання не стали.
При таких обставинах,з урахуванням положень ст.ст.407,409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись вимогами ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Арцизького районного суду Одеської області від 09.07.2020 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 28.01.2021 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3