печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 07.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000129 від 16.01.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 07.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000129 від 16.01.2020 року.

Просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 07.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000129 від 16.01.2020 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана постанова є безпідставною, формальною та немотивованою, оскільки слідчим не було надано належної оцінки усім поданим доказам.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, у прохальні частині скарги просив розглядати справу у його відсутність.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 16.01.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

02.10.2020 року ОСОБА_3 подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, клопотання про залучення його до кримінального провадження №0000129 від 16.01.2020 року в якості потерпілого.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 07.10.2020 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000129 від 16.01.2020 року.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що слідчим не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення заявнику, якої не будь шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу слід задовольнити та скасувати постанову від 07.10.2020 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 55, 93, 94, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 07.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000129 від 16.01.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1