Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2757/17
Провадження № 1-в/553/484/2020
У Х В А Л А
Іменем України

17.12.2020 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання провідного інспектора Київського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду відносно засудженого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2020 року провідний інспектор Київського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 28.02.2018 року відносно засудженого ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, доказів існування поважних причин неявки до суду не надав.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.
Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 28.02.2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн. 00 коп.

Вирок суду в апеляційному порядку учасниками процесу не оскаржувався та вступив в законну силу 02.04.2018 року.

Вирок суду відносно ОСОБА_6 з 16.07.2018 року знаходиться на виконанні у Київському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області.

Станом на 19.06.2020 року орган пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

15.08.2018 року до Ленінського районного суду м. Полтави направлялося подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.11.2018 року відмовлено в задоволенні подання.

11.12.2018 року інспектором здійснено вихід за місцем проживання засудженого, за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив. На запит до Котелевського PC філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області щодо з`ясування факту проживання та реєстрації ОСОБА_6 , 21.12.2018 року отримано повідомлення про те, що за місцем реєстрації засуджений не проживає, але проживає його матір ОСОБА_7 . Можливе місце перебування та проживання сина їй не відомо. 11.02.2019 року в ході телефонної розмови з матір`ю засудженого з`ясовано, що вона близько місяця не спілкується зі своїм сином.
12.02.2019 року до Ленінського районного суду м. Полтави направлялося подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.08.2019 року про відмову в задоволенні подання.
В подальшому органом пробації вживались заходи до встановлення місця проживання та дійсного місця перебування засудженого ОСОБА_6 , в тому числі 04.11.2019 року здійснено вихід за місцем можливого проживання засудженого, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови з сусідами встановлено, що засуджений іноді з`являється за вищевказаною адресою, але постійно не проживає. 18.11.2019 року здійснено телефонний дзвінок гр. ОСОБА_6 , повідомлено про необхідність явки до Київського РВ, проте засуджений до органу пробації не з`явився, докази на підтвердження факту сплати штрафу не надав.
18.12.2019 року до Ленінського районного суду м. Полтави направлялося подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України, у задоволенні якого було відмолено ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2020 року.
Аналогічне подання направлялось до Ленінського районного суду м. Полтави 19.06.2020 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.09.2020 року в задоволенні подання відмовлено.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.
Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений в кримінальній справі розраховує на здійснення провадження у його справі з особливою ретельністю і положення ст.. 6 Конвенції "Про захист прав і основних свобод людини "1950 року покликані не допускати в кримінальній справі надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 89 рішення від 2 березня 2006 року у справі "Нахманович проти Росії та п. 71 рішення від 7 грудня 2006 року у справі "Іванов проти України".

В ч. 3 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно із правовим висновком Верховного суду у справі № 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Відповідно до матеріалів справи вирок звернутий до виконання, однак не був виконаний засудженим.
Судом встановлено, що з дня набрання законної сили обвинувальним вироком минуло понад два роки і він залишається не виконаним. Обставини, які би встановлювали факт ухилення від відбування покарання, переривання перебігу давності, суду не надано, а тому засудженого ОСОБА_8 слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Враховуючи викладене, з урахуванням позиції представника органу пробації та прокурора, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання.
Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Подання провідного інспектора Київського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 28.02.2018 року у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1