Справа № 372/1612/15-к
Провадження 1-кс-586/20
ухвала
Іменем України

15 липня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника власника майна ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник володільця майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, яке обґрунтовує тим, що у січні 2020 року ОСОБА_4 стало відомо, що на земельну ділянку, яка належить йому на праві приватної власності постановою управління СБУ в Київській області від 30.05.2012 року було накладено арешт та зареєстровано Обухівською районною державною нотаріальною конторою. Відповідно до інформації Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області арешт на вказану земельну ділянку накладено в рамках кримінальної справи № 195, яка розслідувалась СВ УСБУ в Київській області та в подальшому була скерована до прокуратури Київської області у липні 2012 року для визначення підслідності . Відповідно до даних Прокуратури Київської області матеріали вказаної кримінальної справи було скеровано до СУ ГУ МВС України в Київській області. Відповідно до інформації СУ ГУ НП України в Київській області вказану кримінальну справу було скеровано до Прокуратури Обухівського району Київської області та на даний час досудове розслідування проводиться СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, а тому він просить скасувати арешт земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0151, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
В судовому засіданні представник володільця майна ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні в клопотанні та просив його задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоч про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.
При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обґрунтовуючи клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_4 є власником вказаної в клопотанні земельної ділянки на яку постановою Управління СБУ в Київській області від 30.05.2012 року в рамках досудового слідства було накладено арешт, просить скасувати наявний арешт, оскільки необхідності існування такого арешту не має, власник земельної ділянки не має будь-якого процесуального статусу в рамках кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів, пояснень учасника процесу вбачається, що:

В провадженні управління СБУ в Київській області перебувала кримінальна справа № 195 в рамках розслідування якої на земельну ділянку кадастровий номер № 3223:186200: 06:007:0151, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 постановою управління СБУ в Київській області було накладено арешт.

В подальшому у липні 2012 року вказану справу було направлено до Прокуратури Київської області для визначення підслідності.

Згідно інформації Прокуратури Київської області матеріали кримінальної справи було направлено до СУ ГУ МВС України в Київській області

Згідно інформації СУ ГУ МВС України в Київській області матеріали кримінальної справи було направлено до Прокуратури Обухівського району Київської області.

Станом на день подачі клопотання досудове розслідування кримінального провадження проводиться СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

09.04.2020 року матеріали кримінального провадження № 0000006 від 28.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 194 КК України було направлено Головного управління Національної поліції в Київській області

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2 п. п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченнязбереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК Україниарешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлено наступне.

За доводами клопотання арешт на майно було накладено в межах кримінальної справи № 195 постановою управління СБУ в Київській області від 30.05.2012 року, в подальшому справу було передано за підслідністю до Прокуратури Обухівського району Київської області і на даний час досудове розслідування здійснюється СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Однак, слідчому судді не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували вказані обставини, оскільки до клопотання було додано лише копію державного акту, копії витягів та переписки, будь-яких доказів на підтвердження існування арешту зокрема та існування кримінального провадження загалом не подавалось ні при поданні клопотання, ні під час розгляду клопотання у судовому засіданні. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання, які б достовірно підтверджували процесуальний статус ініціатора клопотання саме у цьому кримінальному провадженні, які б підтверджували факт порушення прав чи законних інтересів особи, що звернулась із клопотанням саме у цьому кримінальному провадженні, слідчому судді не подано. Поряд із тим, неодноразово вжиті слідчим суддею заходи для усунення цих недоліків клопотання та отримання для дослідження у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження позитивних результатів не дали.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, тому залишились недоведеними.

Враховуючи викладене, вважаю, що фактичних підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна не має.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вважаю доводи клопотання необґрунтованими, оскільки суду достовірно не повідомлено в межах якого саме кримінального провадження було накладено арешт на майно ОСОБА_4 та в межах якого кримінального провадження він просить скасувати арешт майна.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

Доводи клопотання про порушення розумних строків досудового розслідування, виходять за межі цього судового розгляду, не стосуються предмету доказування у даній категорії справ, оскільки не свідчать про настання правових підстав для скасування арешту майна. Доводи про відсутність у ОСОБА_4 процесуального статусу потерпілого не мають правового значення у цій справі, оскільки у межах цього судового розгляду ОСОБА_4 захищає свої права як власник майна, тому має саме такий процесуальний статус. З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено.

Крім того ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 31.01.2020 року у справі № 372/1612/15-к в задоволенні аналогічного клопотання про скасування арешту вже було відмовлено. Нових аргументів доказів у цій справі не представлено.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1