Справа № 344/2205/18
Провадження № 11-кп/4808/457/20
Категорія ст.309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2020 року клопотання прокурора задоволено частково, продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою до 27 листопада 2020 року включно.

Визначено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заставу по 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, кожному, яка може бути внесена, як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано Франківського міського суду. У разі внесення застави покладено на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обовязки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу. Продовжити на 60 днів застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу -976000 грн . У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні; здати до Управління Державної міграційної служби України в Івано Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Продовжити на 60 днів застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу 659 100 грн . У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_6 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні; здати до Управління Державної міграційної служби України в Івано Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Дослідивши матеріали контрольного провадження та встановивши, що прокурором оскаржується ухвала суду, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, яка постановлена під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, перелічених ч. 1 ст. 392 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, перелічених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти такої ухвали може бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Рішенням Конституційного Суду України №4 р/2019 від 13.06.2019 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Визнання Конституційним Судом України положення ч. 2 ст. 392 КПК України неконституційним, свідчить про те, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному розгляду.

Зокрема, Конституційний суд України зазначив, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Зі змісту вищевказаного судового рішення вбачається, що Конституційний Суд України вказав на те, що Верховна Рада України має привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кодексу, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням, а також запровадити такий механізм гарантування права на свободу обвинуваченого, стосовно якого винесено ухвалу про тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, який не перешкоджатиме досягненню цілей правосуддя, не порушуватиме права інших учасників кримінального провадження та забезпечуватиме інші засади судочинства, зокрема розумні строки розгляду справи.

Зміст вищевказаного рішення Конституційного Суду України свідчить про те, що суд прийшов до висновку, що положення ч. 2 ст. 392 КПК України обмежують права саме обвинуваченого та його захисника і не стосуються інших учасників судового розгляду.

Вважаю, що відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства прокурор позбавлений права оскаржувати рішення суду про відмову у задоволенні клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке постановлене під час судового провадження у суді першої інстанції.

Враховуючи, що чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено порядок оскарження ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, вважаю, що прокурор не має процесуального права на оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.09.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29 вересня 2020 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї документами невідкладно надіслати прокурору відділу Івано Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_3