Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/618/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 152 ч.2-5 (117 ч.2-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2020 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого робітником з виробництва гофрокартону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-засудженого 16.06.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України до 8 років позбавлення волі,

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,
засуджений ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2020 року у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно ситуативний характер поведінки засудженого, засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2020 скасувати.
Вважає ухвалу суду необґрунтованим, викладені факти викликають сумніви у достовірності.
Зазначає, що з 13.06.2016 року перебував в Дніпровському МОБ при СІЗО м. Дніпро, режим не порушував, заохочень та стягнень не мав.
Зазначає, що заробити заохочення перебуваючи в камері СІЗО неможливо, перебуваючи на лікарняному в умовах ізоляції без виходу на працю виключає можливість себе проявити.
З 08.10.2014 року не порушував вимог режиму відбування покарання.
Місця на офіційне працевлаштування обмежені, проте засуджений ОСОБА_6 постійно залучається до праці.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скаргі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 16.06.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України до 8 років позбавлення волі. Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року залік становить 01 рік 01 місяць 04 дні.
Початок строку: 16.06.2015 року. Кінець строку: 31.08.2021 року.
З 08.10.2014 року тримався в Кіровоградському слідчому ізоляторі. За час тримання в установі вимог режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 24.12.2015 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії УДПтС України в Кіровоградській області (№49). За час тримання в установі вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 13.06.2016 року перебував на лікуванні в міжобласній лікарні при Дніпропетровському слідчому ізоляторі. За час тримання в установі вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 01.11.2016 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії УДПтС України в Кіровоградській області (№49). За час тримання в установі вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 13.12.2016 року перебував на лікуванні в міжобласній лікарні при Дніпропетровському слідчому ізоляторі. За час тримання в установі вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 06.01.2017 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії УДПтС України в Кіровоградській області (№49). За час відбування покарання допустив два порушення вимог режиму утримання, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Дані порушення виражались у зберіганні заборонених речей, порушенні вимог пожежної безпеки. Одне стягнення знято начальником установи за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, одне стягнення погашено у встановленому законом порядку. Отримав два заохочення правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.
З 14.02.2019 року перебував на лікуванні в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)». За час тримання в установі вимог режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 20.03.2019 року відбував покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)». За час відбування покарання допустив два порушення вимог режиму тримання, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Дані порушення виражались у порушенні вимог розпорядку дня, порушенні вимог пожежної безпеки. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 06.09.2019 року перебував на лікуванні в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)». За час тримання в установі вимог режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 26.09.2019 року відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)». За час тримання в установі допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення не погашене та не зняте. Отримав одне заохочення правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки.
Не працевлаштований. Залучається до робіт по благоустрою місць відбування покарання згідно ч.5 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Згідно вироку суду позову не має.
Підтримує рівні взаємовідносини із засудженими різної спрямованості, не завжди адекватно реагує на критику у свою адресу.
Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку.
Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Намагається дотримуватись вимог безпеки праці.
Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».
У 2018 році закінчив Петрівський навчальний центр №49 за спеціальністю штукатур 2 розряду.
Підтримує зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних розмов.
Засудженому надійшло 7 посилок.
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання допустив 5 (п`ять) порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, 4 (чотири) стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку, одне стягнення не погашене та не зняте у встановленому законом порядку. Має 3 (три) заохочення. Не працевлаштований. Залучається до робіт по благоустрою місць відбування покарання згідно ч.5 ст.118 КВК України. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається дотримуватись вимог безпеки праці. У 2018 році закінчив Петрівський навчальний центр №49 за спеціальністю штукатур 2 розряду.
Згідно ст. 101 КВК України переведення із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання у місцях позбавлення волі після відбуття засудженим 1/2 частини покарання настало з 31.08.2017 року. Комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)», протокол №24 від 28.11.2017 року, прийнято рішення відмовити щодо переведення засудженого ОСОБА_6 із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання у місцях позбавлення волі як такому, що не стає на шлях виправлення. Однак, комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» розглянуто повторно та прийнято позитивне рішення щодо зміни умов тримання засудженому ОСОБА_6 шляхом переведення його із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі, як такому, що стає на шлях виправлення (протокол від 28.01.2020 року №2).
Згідно ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 2/3 частини строку покарання настала з 31.12.2018 року. Комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» засудженому ОСОБА_6 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол від 15.01.2019 року №1).
Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення по відбуттю 3/4 строку покарання, настало щодо ОСОБА_6 з 01.09.2019 року. Комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» засудженому ОСОБА_6 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення (протокол від 15.10.2019 року №22).

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 обґрунтував своє рішення тим, що поведінка засудженого не свідчить про глибокі зміни у свідомості останнього та вказують виключно на ситуативний характер його поведінки. Засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці.
Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Водночас, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, а тому доводи апеляційної скарги не спростовує висновок суду.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Крім того, засудженим не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2020,слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 376, 404, 537- 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2020, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4