Провадження № 11-кп/824/2379/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
15 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Республіка Грузія, громадянина Грузії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 03.10.2018 приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння її майном та заволодів ним, завдавши останній майнову шкоду, за таких обставин.
02.10.2018 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , прибув до квартири АДРЕСА_2 , яку орендував у цей день на добу, згідно з попереднім замовленням, де його зустріла раніше незнайома йому ОСОБА_9 , яка відповідно домовленості передала ключі від вищевказаної квартири.
Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Святошинського міського суду та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_7 . Вирок суду вважає необґрунтованим та незаконним. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувачення у вчиненні вказаного злочину не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства. Вважає, що відсутні докази скоєння розбійного нападу на ОСОБА_9 03.10.2018 року та скоєння злочину загалом, а також причетність до нього ОСОБА_10 . Вважає, що на підтвердження вказаних доводів свідчить відсутність тілесних ушкоджень, які б свідчили про можливий напад, відсутність майна і грошових коштів, підтвердження того, що ОСОБА_9 перебувала в цей час в цьому місті квартирі АДРЕСА_2 , відсутність слідів на речових доказах, які б належали обвинуваченому. Зазначає, що стороною обвинувачення не надано договору оренди житла, укладений між власником квартири та ОСОБА_10 . Разом з тим, вважає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи до впізнання, оскільки впізнання проведено через 1 місяць після того, як обвинувачений був затриманий в м. Одесі і перебував під вартою. Також вважає, що судом не взято до уваги порушення під час судового слідства, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо своєчасного вручення підозри обвинуваченому, а також вважає неналежними та недопустимими такі докази як протокол огляду квартири АДРЕСА_2 , так як ухвала слідчого судді про надання дозволу на огляд вище зазначеної квартири, погодження та в присутності власника, органом досудового розслідування в даній справі отримано не було, так само і відсутня правомірність у вилученні кухонного ножа внаслідок огляду вказаної квартири. Тому вважає, що судом при розгляді кримінального провадження було суттєво порушено вимоги загального судочинства та вина обвинуваченого поза розумним сумнівом не доведена.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Викладені у вироку суду першої інстанції висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ґрунтуються на сукупності зібраних, взаємоузгодженими між собою та досліджених судом доказах, які є правильними і відповідають фактичним обставинам справи.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час досудового розслідування і в судовому засіданні не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч. 2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 як і на правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 187 КК України.
Згідно показань, наданими обвинуваченим ОСОБА_7 в ході судового засідання суду першої інстанції свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, не визнав та відмовився від дачі пояснень у справі.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, його вина у вчиненні цього злочину у повному обсязі доведена в ході судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , згідно з яких вона 03.10.2018 року на офіційній основі працювала прибиральницею у ОСОБА_11 , який є підприємцем і здає в оренду квартири на добу. 02.10.2018 року приблизно в період часу з 21 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв. до квартири АДРЕСА_2 , прийшов раніше незнайомий їй чоловік, який представився ОСОБА_12 . Вона взяла у нього паспорт та переписала паспортні дані. Кварацхелія сказав, що він засиляється на 1 добу. Після цього вона залишила ключі від квартири та пішла додому. Наступного дня, 03.10.2018 року приблизно о 10 год. 00 хв. вона прийшла до квартири забрати ключі та здійснити прибирання. Кварацхелія відкрив двері та впустив її до квартири. У квартирі вона ходила дивилася чи все впорядку, а ОСОБА_13 зібрався та вийшов з квартири. Через деякий час він повернувся і сказав, що забув перстень у ванній кімнаті. Вона бачила як він його одягав на палець. Після цього він пішов, але знову повернувся, сказав, що забув ланцюжок на тумбочці, але ланцюжка не було. Після цього він знову пішов, але через деякий час повернувся до квартири. Востаннє, коли він виходив з квартири, то біля вхідних дверей простягнув їй руку, щоб попрощатися. Вона подала йому руку і в цей момент ОСОБА_7 повалив її на підлогу і почав махати ножем перед обличчям. Ніж він дістав чи з-під килимка, що був у коридорі, чи з-за спини. Погрожував, що вб`є її, якщо вона буде кричати. Також ОСОБА_7 наказав їй зняти всі золоті прикраси і їти до ванної кімнати. Вона зняла прикраси (сережки, обручку, каблучку з діамантом, ланцюжок) та поповзла до ванної кімнати, двері якої він підпер диваном. Вона намагалася вийти, однак, він сказав, щоб вона сиділа у ванній кімнаті. Через щілину вона побачила як ОСОБА_13 вивернув її сумку і забрав гроші приблизно 5000 грн., два мобільні телефони. Ніж, яким погрожував їй ОСОБА_13 , знаходився у квартирі, після подій ніж лежав на дивані. Крім того показала, що документи - договір, копію паспорту, яку він надавав, ОСОБА_7 забрав з собою.
Також вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 та письмовими доказами у справі, а саме протокол огляду місця події від 03.10.2018 року, схемою та фототаблицєю до даного протоколу, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2018 року та довідкою до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих впізнала особу під № 2, а саме ОСОБА_7 за рисами обличчя, формою носа, лобними залисинами.
Судом належно оцінено достовірність та правдивість показань потерпілої ОСОБА_9 , а доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про те, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не знайшло свого підтвердження, та оскаржуваний вирок ґрунтується на суперечливих показаннях потерпілої, є безпідставними та необґрунтованими, що повністю спростовується матеріалами справи.
Зокрема, в оскаржуваному вироку суд зазначив, що оцінюючи досліджені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд визнає належними та допустимими доказами та наявні в справі письмові докази, а їх сукупність такою, що доводить спрямованість умислу ОСОБА_7 на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Наведеним обставинам суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення ( ч. 1 ст. 337 КПК ) дав належну та об`єктивну оцінку, а висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції, і колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині.
Тому апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 щодо відсутності складу злочину у обвинуваченого та безпідставної кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України, є необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до фактичних обставин даної справи, а також враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення мотив, спосіб, знаряддя вчинення злочину, ставлення потерпілої, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання.
Таке рішення буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Щодо апеляційних тверджень захисника в частині визнання неналежними та недопустимими доказами у справі протоколу огляду місця події від 03.10.2018 року та протоколу пред`явлення особи до впізнання, оскільки, на думку захисника, огляд місця події та пред`явлення не відповідає вимогам КПК України, колегія суддів дані доводи вважає безпідставними та необґрунтованими. Так огляд місця події від 03.10.2018 року проведений слідчим у відповідності положень ст. 237 КПК України в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та за участю володільця квартири ОСОБА_11 , який дав згоду на проведення огляду квартири, виявлено та вилучено ніж.
Також пред`явлення особи для впізнання слідчим проводилось 04.10.2018 року у відповідності положень ст. 228 КПК України, потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 впізнала особу під № 2, а саме ОСОБА_7 за рисами обличчя, формою носа, лобними залисинами.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що дані докази у своїй сукупності є належними, допустимими та достовірними, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Разом з тим, такі докази як протокол огляду місця події від 03.10.2018 року та протокол пред`явлення особи до впізнання від 04.10.2018 року, на які посилається сторона захисту щодо їх недопустимості, то згідно ст. ст. 85, 86 КПК України, вони є допустимими та належними.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на несвоєчасність вручення підозри обвинуваченому є надуманими, оскільки не грунтуються на матеріалах провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий
Судді: