Номер провадження: 11-сс/813/1629/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2020 р., якою в межах кримінального провадження №0001519 від 18.09.2020 р. відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кутаїсі респ. Грузія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001519 від 18.09.2020 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.11.2020 р. без визначення розміру застави, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній перебуває в розшуку за Луцьким ВП в Волинській обл., належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив тяжкий злочин.

Окрім того, слідчий суддя, врахувавши положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав за необхідне не визначати розмір застави у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням вимог КПК України з огляду на наступне:
- слідчий суддя не обґрунтував належним чином обрання стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу та непомірно великим розміром заставою;
- з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри;
- прокурором та слідчим жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 19.09.2019 р. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 59-63), за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме в тому, що він 18.06.2020 р. приблизно о 17 год. разом із ОСОБА_10 прибули до ресторану «Арарат», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Гагаринське Плато, 5/4 та, перебуваючи на території зазначеного ресторану, приблизно о 18 год., між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті раптової виниклої неприязні виник конфлікт, а також злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, реалізуючи який та усвідомлюючи чисельну кількість громадян, які перебували у той час на місці події біля літнього майданчику ресторану «Арарат», ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали агресивно себе поводити, діючи з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, розуміючи, що їх дії сприймаються громадськістю як зневага до суспільства, умисно почали здійснювати постріли із заздалегідь заготовлених ними предметів, схожих на пістолети один в одного та в бік людей, які перебували на території ресторану, в сторону приміщень, які розташовані на території ресторану, в яких на той час перебували потерпілі від хуліганських дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; хуліганські дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 продовжувалися на протязі приблизно 15-20 хвилин; в подальшому, з метою уникнення продовження конфлікту, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 намагалися втекти з території ресторану «Арарат», однак були затримані на місці злочину. В результаті хуліганських дій ОСОБА_10 отримав відкритий перелом кісток лівої голені, вогнепальне поранення в області лівого та правого ліктів, поперекового відділу справа, та в подальшому був доставлений до МКЛ №1, де йому надано медичну допомогу та госпіталізовано.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри та вважаючи їх безпідставними, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом огляду місця події від 18.09.2020 р. (а.с. 11-16); протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 від 18.09.2020 р. (а.с. 17-19; 20-22; 23-25; 26-27; 28-31; 32-33 та 34-36 відповідно), які пояснили, що 18.09.2020 р. в ресторані «Арарат», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Гагаринське плато, 5/4 відзначали день фармацевтичного працівника, коли приблизно о 18 год. почули приблизно 9 хлопків на вулиці, після чого чоловічий голос наказав всім прилягти на підлогу, після чого було чутно гучний хлопок, звук розбитого скла; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 18.09.2020 р. (а.с. 37-38); протоколом затримання ОСОБА_8 від 18.09.2020 р. (а.с. 39-41), в якого було вилучено 16 набоїв з металевими кулями; протоколами допиту свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 від 19.09.2020 р. (а.с. 51-54 та 55-58 відповідно), які пояснили, що 18.09.2020 р. бачили, як на літній терасі ресторану «Арарат», на відстані приблизно 30-40 метрів, два чоловіки кавказької зовнішності стріляли один в одного безліч разів, бігаючи між столами; іншими матеріалами в їх сукупності.
Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років; не працевлаштований; має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження, які містять анкетні дані потерпілих осіб та свідків; за інформацією сторони обвинувачення, яка на теперішній час перевіряється, перебуває в розшуку Луцьким ВП у Волинській обл. із дозволом судді на затримання.
Водночас, апеляційний суд вважає слушними та такими, що відповідають дійсності посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2011 й 2014 р.н. та хворіє на гепатит С, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують вищенаведені ризики та не можуть слугувати підставою для обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Окрім того, захисником не було доведено неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Що стосується посилань сторони захисту на непомірно великий розмір визначеної слідчим суддею застави, колегія суддів наголошує на очевидній помилковості таких доводів, оскільки оскаржуваною ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з огляду на те, що, як зазначено в мотивувальній частині ухвали, останній підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (а.с. 76).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,- ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.11.2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4