Справа № 359/9672/20
Провадження № 1кс/359/2322/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу
5 грудня 2020 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0002008, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянки України, ромської національності, з неповною середньою освітою, вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що, ОСОБА_4 з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_8 03.12.2020 приблизно о 12 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, проїжджали на автомобілі марки ВАЗ днз НОМЕР_1 за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Кочнева.

Перебуваючи неподалік будинку №6, у ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 виник умисел на вчинення крадіжки майна з вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, об`єднані єдиним умислом направленим на таємне викрадення майна з метою особистого збагачення, 03.12.2020 приблизно о 12 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи поряд домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , пройшли на територію двору та в подальшому, шляхом відкриття вхідних дверей будинку, проникли в середину, де побачили в одній з кімнат ОСОБА_9 .

В це час, згідно до розподілених заздалегідь ролей, ОСОБА_4 почала розмову з ОСОБА_9 та собою заблокувала їй вихід з кухні, а ОСОБА_8 в цей час, непомітно для потерпілої, пройшла до спальної кімнати ОСОБА_9 , звідки таємно викрала майно належне останній, а саме: ювелірні вироби - золоті сережки, золотий ланцюжок, золотий хрестик, 2 золоті сережки зі вставками каміння білого кольору, золотий кулон зі вставками з каміння білого кольору, 2 тисячі гривень, після чого, досягнувши своєї злочинної мети, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину, своїми умисними діями, завдавши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя, громадянка України, ромської національності, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме: протокол огляду місця події від 03.12.2020; протокол допиту потерпілого від 03.12.2020; протокол пред`явлення для впізнання за участі потерпілого від 03.12.2020; протокол огляду місця події від 03.12.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 03.12.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 03.12.2020.

03 грудня 2020 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

04 грудня 2020 о 12 годин 30 хвилин ОСОБА_4 в присутності адвоката повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_4 , будучи обізнана про вид та розмір покарання що їй загрожує, з метою ухилення від покарання може почати переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_4 не має законних джерел заробітку і, враховуючи корисливі мотиви інкримінованих їй злочинів, може вчинити інші злочини аналогічного складу чи будь-які інші.

За вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування вважає за доведене те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у статті 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_4 , яка вчинила інкриміновані кримінальні правопорушення може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення, а також почати переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 178 КПК України у досудового розслідування у кримінальному провадженні установлено наступне:

-зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

-вік та стан підозрюваної ОСОБА_4 дозволяє їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

-підозрювана ОСОБА_4 не має постійного місця роботи або навчання та не має джерела постійного заробітку.

У клопотанні слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на нього у відповідності до вимог ст. 194 КПК України обов`язків.

Не можливе застосування до підозрюваної і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення їй про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, із письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КК України.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваної до неї не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваній цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останньою кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, вважає за доведене під час досудового розслідування, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України та є всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрювана може вчиняти інші кримінальні правопорушення та ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати по відношенню до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрювана у судовому засіданні визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, однак проти задоволення клопотання заперечила, та просила застосувати до неї інший більш м`який запобіжний захід та врахувати, що не має наміру ухилятися від слідства та суду, та надати можливість виправити свою поведінку.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до підозрюваної більш м`який вид запобіжного заходу, оскільки не лише тяжкість злочину повинна враховуватись при обранні запобіжного заходу, а й ризики, визначені ст. 177 КПК України. Оскільки таких ризиків, вважає, що не існує, то і обрання найсуворішого запобіжного заходу неможливе.

Заслухавши думку прокурора, пояснення та позицію підозрюваної, думку захисника підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання та додатково додані докази, вважаю що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знайшло свого підтвердження, а тому у задоволенні останнього необхідно відмовити.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила про те, що не має на меті переховуватися від суду та розуміє наслідки неявки на судові засідання виходячи з позиції сторони обвинувачення та зобов`язується не порушувати встановлені судом обов`язки.

Перевіряючи доводи слідчого, викладені у клопотанні та прокурора, висловлені під час судового засідання на предмет наявності ризиків, передбаченихст.177 КПК України, а саме тих, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду чи вчинити інші злочини аналогічного складу чи будь-які інші, слідчий суддя вважає, що такі доводи є необґрунтованими, а є лише припущеннями. З цього приводу слідчим не долучено до поданого клопотання, а прокурором не було надано у судовому засіданні доказів на підтвердження вказаних ризиків. Також, пояснення прокурора в судовому засіданні не містять належного обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до підозрюваної ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки будь-яких доказів тому, що існують ризики, передбачені КПК України, в судовому засіданні прокурором не надано та не наведено переконливих доводів цьому.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по відношенню до підозрюваної ОСОБА_4 є необґрунтованим, та у задоволенні останнього необхідно відмовити.
Особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, визначеного КПК України та відповідає тяжкості злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням її відношення до скоєного.
На думку суду, саме такий запобіжний захід, з покладенням відповідних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-198, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 - відмовити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на два місяці з визначенням наступних обов`язків: не залишати місця проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи слідчого судді; повідомляти слідчого про необхідність виходу з будинку в період дії карантинних заходів та мету такого виходу; з`являтись за викликом до слідчого в кримінальному провадження та прокурора або суду (слідчого судді); не спілкуватись зі свідками, іншими підозрюваними та потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків для підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить до 24.00 год. 02.02.2021 року.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваної з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 08.12.2020 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1