Справа № 309/1745/20
Провадження № 1-кс/309/444/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000599 внесеному до ЄРДР від 25.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 22.07.2020 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні №0000599 внесеному до ЄРДР від 25.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що ОСОБА_4 24 червня 2020 року о 22 годині 00 хвилин, знаходячись по вул. Августина Волошина в м. Хуст, Закарпатської області, умисно, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок відкритого викрадення чужого майна, знаючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_7 , силоміць зірвав із неї золотий ланцюжок, який, після викриків останньої, кинув їй в обличчя. Вподальшому, із застосування фізичної сили, вирвав із рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A30», вартістю 100 гривень та гаманець чорного кольору, в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 2800 гривень, після чого втік в напрямку вул. Чіжмаря в м. Хуст Закарпатської області.

В результаті своїх дій ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді синців грудної клітини та саден-подряпин лівого передпліччя, які згідно висновку експерта №136 від 26.06.2020 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 2900 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких та відповідальність за вчинення якого, згідно ч. 2 ст. 186 КК України, передбачена у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджена допитом свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оглядом відеозапису з приміщення бару InterBeer, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 та протоколами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 .

20.07.2020 року ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується протоколом допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відеозаписом з приміщення бару InterBeer, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 та протоколами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 .

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги, те що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до шести років, ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, повторно вчиняти злочини, впливати на потерпілу та свідків, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що у відповідності до ст.177 КПК України є ризиками та підставами для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищеперерахованим ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на наведені в ньому обставини та просив його задоволити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_10 заперечили щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просили не обрати запобіжний захід. У разі обрання судом запобіжного заходу просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує те, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та рішень Європейського суду з прав людини.

Так у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції про захист прав людини полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін обгрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. (ст. 178 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст. 194 КПК України).

Оцінивши в сукупності всі доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитися від явки до суду та впливати на потерпілу, свідків, може вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Підозрюваний характеризується посередньо по місцю проживання, раніше судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки проживає один.

Слідчий суддя приходить до висновку, виходячи з вимог ч.4 ст. 194 КПК України про те, що слід відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000599 внесеному до ЄРДР від 25.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000599 внесеному до ЄРДР від 25.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці з 24 липня 2020 року по 24 вересня 2020 року з покладанням на нього наступних обов`язків:

- не відлучатися із місця проживання будинку АДРЕСА_1 із 21 години по 07 годину наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до слідчого, суду за першою вимогою.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби надіслати для виконання до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області за місцем проживання та реєстрації підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суду Закарпатської області.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1