Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
21.07.2020 394/1044/19
1-кп/394/19/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника-адвоката: ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.02.2019 року за № 0000040 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця: м. Херсон, з середньою спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, пільг немає, стан здоров`я задовільний, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає без реєстрації АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.07.2011 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, 31.07.2012 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 28.10.2013 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.125 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, покарання відбуте, судимість не погашена,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця: с. Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, з середньою спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, утриманців і пільг немає, стан здоров`я задовільний, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_3 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, за таких обставин:

09 лютого 2019 року, близько 21 години, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, маючи не зняту й не погашену судимість, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , прийшов до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_4 та яке належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Реалізуючи спільний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та достовірно знаючи, що їхні дії не будуть помічені, шляхом віджиму запираючого пристрою відчинили вікно та проникли до приміщення вітальні житлового будинку .

Перебуваючи у житловому будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи на меті особисте збагачення, з корисливих мотивів увійшли до приміщення веранди житлового будинку та таємно викрали з підлоги пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку ИЖ38П часів СРСР вартістю 866 гривень 67 копійок та з шафи пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку Hanik Magnum cal 4,5 вартістю 2366 гривень 67 копійок, що на праві приватної власності належали ОСОБА_7 та ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 увійшли з веранди до приміщення кухні де з верхньої шухляди тумби таємно викрали грошові кошти в сумі 2300 гривень; з поверхні шафи шурупокрут Forte CD 1213-2 B2 Li вартістю 550 гривень 83 копійки; з підлоги приміщення металошукач « Garret ACE 250» вартістю 5233 гривень 33 копійки, що на праві приватної власності належали ОСОБА_7 та ОСОБА_7 .

У такий спосіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали майно, що на праві приватної власності належало ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , на загальну суму 11317 гривень 50 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний росуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнав повністю. Надав покази, в яких повідомив, що вчинив правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Пояснив, що 9 лютого 2019 року він приїхав в село Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області разом із Якубенком і Ступаком, забравши ОСОБА_8 до бару в с. Кам`янече, який належить потерпілому ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_5 запропонував поїхати до дівчат Ступак їх завіз, а по дорозі запропонував ОСОБА_5 викрасти майно у потерпілих і показав дорогу. Залізли через вікно, забрали речі, а ОСОБА_5 завезли до його дому, а викрадені речі він до себе додому забрав. Про гроші йому нічого не відомо, він їх не бачив і не брав. Ступак приїхав до нього додому і запропонував віддати всі речі потерпілим. Того самого вечора все викрадене майно вони повернули потерпілим. Щиро розкаюється, зазначив, що подібного більше не станеться, він зрозумів протиправність своєї поведінки, просив суворо його не карати, не позбавляти волі, надати шанс на виправлення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнав повністю. Пояснив, що у 2019 року в лютому 9-10 числа він був с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області близько 10.00 год вечора, до його будинку приїхав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спілкуючись з ними, він запропонував ОСОБА_9 поїхати до потерпілих та вчинити крадіжку. Вони попросили ОСОБА_11 , щоб тай завіз їх до житлового будинку. Він із ОСОБА_9 пішли до домоволодіння потерпілих, відчинили вікно залізли в будинок і шукали щось, щоб взяти. Знайшли дві гвинтівки, шурупокрут, металошукач і гроші. Всі речі склали в мішок, який знайшли біля будинку і пішли до машини, де раніше в часі він зателефонував ОСОБА_11 , щоб той їх забрав, автомобіль знаходився десь за 1 км від будинку, тому вони ще якийсь час йшли пішки. Його завезли додому, а ОСОБА_9 поїхав із Ступаком до себе додому в с. Торговиця. Гроші він взяв, а викрадене майно - ОСОБА_9 . Того самого вечора все майно повернули потерпілим. Його мама віддала гроші потерпілим наступного дня. Щиро розкаюється у вчиненому, зазначив, що подібного більше не станеться, просив суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням того, що останній має не зняту і непогашену судимість у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці , ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із встановленням іспитового строку 2 роки

Незважаючи на визнання вини обвинуваченими, їх винність в інкримінованому правопорушенні підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є підприємцем, 9 лютого 2019 року десь о 20 годині вони з дружиною поїхали до свого до магазину, що в с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області, так як продавець мала йти додому. Дружина зайшла в магазин, а до магазину під`їхали ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , вийшли з автомобіля, зайшли до магазину і вони втрьох почали розпивати спиртне. Через деякий час ОСОБА_11 вийшов з магазину і десь поїхав, потім приблизно через п`ятнадцять хвилин приїхав, забрав ОСОБА_10 , і вони поїхали. Вони з жінкою теж поїхали додому, перед тим, як їхали на роботу, світло у веренді не виключали, доїжджаючи додому побачили, що світло не горить, а так у них не буває, тому він швидко пішов до лічильника, влючив автомат, жінка відкрила двері і побачила, що в кімнаті відкрите вікно, і в хаті все перевернуто. Він викликав поліцію та повідомив про викрадене, а саме: що в одній кімнаті була пневматична пружинно-поршнева гвинтівка, в другій металошукач і ще одна гвинтівка та шурупокрут на шафі. Працівники поліції все описали та всі разом поїхали до сільської ради с. Кам`янече Новоархангельського району подивитись відеокамери, де він побачив знайомий автомобіль, який належить ОСОБА_12 . Пізніше приїхав ОСОБА_12 та віддав все викрадене майно. Потім вони всі разом поїхали до ОСОБА_5 , і його мама віддала гроші в сумі 2300 грн. Викрадені речі були у трьох кімнатах, це є їх спільна з дружиною власність.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона також є підприємцем, мають свій магазин. 9 лютого 2019 року вони з чоловіком поїхали на роботу до магазину с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області. До магазину бару приїхали хлопці, запропонували чоловікові з ними випити, розпили пляшку, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і її чоловік пили, а ОСОБА_9 не було, хлопці весь час говорили по телефону і через певний час поїхали. Вони з чоловіком теж поїхали додому, доїжджаючи додому побачила, що у веранді світло не горить, відкрила двері і побачила, що вікно відкрите і в хаті все перевернуто та немає деяких речей. Подивились по відеокамерах і звернулися в поліцію. Всі речі та гроші їм повернуті, матеріальних та моральних претензій до обвинувачених не має.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 9 лютого 2019 року він був в барі ОСОБА_13 в с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області. Близько 20 год. йому зателефонував ОСОБА_10 попросив, що потрібно завезти до товариша в с. Кам`янече, також з ними поїхав ОСОБА_4 на його автомобілі ВАЗ 2109. Приїхали до с. Кам`янече до житлового будинку, де вийшов ОСОБА_5 , сів в автомобіль і поїхали до бару «Аркадія», що розташований в с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області. Посидівши в барі хлопці його попросили завезти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , він висадив їх на вулиці і поїхав до бару і там відпочивав. Він мав повертатись до с. Торговиця, але його попросили почекати і десь через годину зателефонували хлопці, щоб забрати їх там, де і висадив. Він поїхав, підійшли до машини хлопці, в руках бачив у них щось обгорнуте в мішок, сумка та шурупокрут, все поставили в багажне відділення та поїхали до бару. Там забрали ОСОБА_10 і поїхали в с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області. ОСОБА_4 з тими речами він завіз додому, а ОСОБА_5 залишився в с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області. Через деякий час йому подзвонили працівники поліції і запитали де він був та повідомили про крадіжку в с. Кам`янече. Він не знав про крадіжку, в ході спілкування з потерпілим він дізнався, що речі, які були в його машині крадені. Повернувшись з с. Кам`янече до с. Торговиця до домоволодіння ОСОБА_4 розповів про все і сказав, що потрібно повернути речі, взяв викрадені речі і завіз до потерпілих.

Судом, згідно ст. 26 КПК України, було досліджено і інші докази, зокрема, надані прокурором докази на підтвердження, інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення за ч.3 ст185 КК України, а саме:

Витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що 10.02.2019 року за заявою ОСОБА_7 було внесено відомості в кримінальному провадженні № 0000040 з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України, підозрюваними в якому зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

До матеріалів провадження надано рапорт про вчинення кримінального правопорушення, з якого вбачається, що 09.02.2019 року 0 23 годині у домоволодінні ОСОБА_7 в с. Кам`янече Новоархангельского району Кіровоградської області вчинено крадіжку

Заява свідка ОСОБА_12 про надання дозвілу працівникам поліції на огляд його автомобіля.

Заяви потерпілого ОСОБА_7 про те, що він надає дозвіл працівникам поліції оглянути його автомобіль та належне йому домоволодіння по АДРЕСА_4 .

Протокол огляду місця події від 10.02.2019 року, згідно якого оглянуто викрадені речі : пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку ИЖ38П часів СРСР, пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку Hanik Magnum cal 4,5, шурупокрут Forte CD 1213-2 B2 Li та металошукач « Garret ACE 250» .

Постанова від 08.06.2019 року про визнання речовими доказами: пневматичної пружинно-поршневої гвинтівки ИЖ38П часів СРСР, пневматичної пружинно-поршневої гвинтівки Hanik Magnum cal 4,5, шурупокрута Forte CD 1213-2 B2 Li та металошукача « Garret ACE 250».

Протоколи огляду місця події від 10.02.2019 року та від 28.08.2019 року, з фототаблицями до нього, згідно якого оглянуто будинок по АДРЕСА_4 , з якого було викрадено речі та гроші.

Протоколи проведення слідчих експерементів від 07.08.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , від 16.08.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , від 17.08.2019 року із свідком ОСОБА_12 та від 18.09.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , за результатами яких встановлено обставини вчинення 09.02.2019 року кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченим.

Висновок експерта від 25.04.2019 року № 68, з якого вбачається, що надані на дослідження предмети схожі на гвинтівку ИЖ38П з маркуваннями СССР та схожий на гвинтівку з маркуванням Hanik Magnum cal 4,5 вогнепальною зроєю не являється, а є пружинно-поршневими гвинтівками та придатні для стрільби штатними кулями калібру 4,5 мм.

Висновок експерта від 30.05.2019 року № 479, з якого слідує, що вартість металошукача « Garret ACE 250» складає 5233,33 грн, вартість пневматичної пружинно-поршневої гвинтівки ИЖ38П може складати 866, 67 грн, пневматичної пружинно-поршневої гвинтівки Hanik Magnum cal 4,5 - 2366,67 грн., а вартість шурупокрута Forte CD 1213-2 B2 Li - 550,83 грн.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадження підлягають доказуванню. Статтею 92 КПК України передбачено обов`язок доказування обставин, викладених у ст. 91 КПК на прокурора, а в деяких випадках на потерпілого.

Згідно ст. 22 КПК України кримінально провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Саме сторона обвинувачення повинна забезпечити подання доказів, на обґрунтування обставин, на які вона посилається.

При цьому, судом було вжито всіх необхідних умов та заходів, передбачених КПК для реалізації сторонами своїх прав.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному , всебічному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, про що прямо передбачено ст. 95 КПК України.

Розгляд кримінального провадження провадився відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах пред`явленого їм, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

Органом досудового розслідування і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.
Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кваліфікуючими ознаками крадіжки є повторність, попередня змова групи осіб, проникнення у приміщення у житло чи інше сховище та розмір крадіжки.
Згідно постанови ПВС України №10 від 06.11.2009 року "Про злочини проти власності", під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Відповідно до п. 2 Постанови предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія.

А згідно п. 20 вказаної Постанови під повторністю розуміється вчинення злочину особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених ст.ст. 185-187, 189, 262 КК України.
Така позиція узгоджується із положеннями постанови ПВС України №7 від 04.06.2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецедив злочинів і їх правові наслідки".
Крім того, злочин вважається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен з них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.
Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених, їх захисника, потерпілих, свідків, дослідивши та проаналізувавши докази, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Аналізуючи докази вини обвинувачених в їх сукупності суд вважає, що вина обвинувачених у вчинненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку) повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинувачених і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному викраденні чужого майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою особами, які є суб`єктами злочину.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) Кваліфікуючі ознаки повторність, попередня змова групою осіб та проникнення у житло, знайшли своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Під час розгляду справи знайшли своє підтвердження такі кваліфікуючі ознаки попередня змова групою осіб та проникнення у житло.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого.

Так, з досудової доповіді, наданої суду Новоархангельським РС з питань пробації, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, при цьому, обвинувачений схильний до антисоціальної поведінки, а також ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства є можливою за умови застосування соціально-виховного впливу та пробаційних програм.

За результатами оцінки особи ОСОБА_5 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та та небезпеки для суспільства є середнім, при цьому, у свідомості обвинуваченого присутня мотивація до позитивних змін, існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства є можливою за умови інтенсивного нагляду.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, при цьому, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, а також активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебувають, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є корисливим та вчиненим з прямим умислом.

При цьому, враховуючи роз`яснення які містяться у ППВС України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Оцінюючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, його ставлення до вчиненого, добровільне відшкодування шкоди, а саме вартості та предмету злочину, відсутність претензій з боку потерпілих, досудову доповідь, позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд, оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, маючи не зняту і непогашену судимість, вчинив ще одне кримінальне правопорушення, його ставлення до вчиненого, відсутність офіційної роботи, наявність ризиків повторного вчинення правопорушень, проте на час розгляду справи обвинувачений одружився, має на утриманні малолітню дитину, дружину, яка є інвалідом і потребує сторонньої допомоги, відсутність претензій з боку потерпілих, врахувавши їх думку, де при призначенні покарання поклалися на розсуд суду, досудову доповідь, позицію прокурора, суд обґрунтовано вважає, що за таких обставин, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість влаштуватись на роботу та відшкодувати потерпілим завдану шкоду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення та ресоціалізації особи ОСОБА_4 , налагодження процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки, як того потребує ст. 6 Кримінально виконавчого кодексу України не потрібне ізолювання від суспільства в закладах виконання покарань.

Виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але із встановленням максимального іспитового строку та покладенням, обов`язків, передбачених приписами ст.ст. 75,76 КК України. Покладаючи обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, суд враховує досудову доповідь, якою визнано доцільним покласти на обвинуваченого обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Суд приймає до уваги Рішення ЄСПЛ у справі "Бемер проти Німеччини" від 03.10.2002 року, де зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження, і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

З наведених положень законодавства про кримінальну відповідальність випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин. Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засуджених.

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним ("Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року).
Разом з цим, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання, з застосуванням ст. 69 КК та ст. 69-1 КК України.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні на залучення експертів становлять 5596,32 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 солідарно на користь держави, оскільки вина обвинувачених доведена в повному обсязі.
Запобіжний захід обвинуваченим у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань прокурора щодо його обрання до суду не надходило, а тому підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням відсутності клопотань прокурора та призначеної міри покарання, на даному етапі судом не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органів пробації звернутися до органів державної служби зайнятості.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки 2 /два/ місяці.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 /три/ роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органів пробації звернутися до органів державної служби зайнятості, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 5596 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 32 коп.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме - пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку ИЖ38П часів СРСР, пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку Hanik Magnum cal 4,5, шурупокрут Forte CD 1213-2 B2 Li та металошукач « Garret ACE 250», які знаходяться в кімнаті речових доказів Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути за належністю, а спеціалізований експертний пакет № 4018068, в якому запаковано слід взуття, спеціалізований експертний пакет № 4041699, в якому запаковано фрагмент відтиску тканини - залишити при матеріалах кримінального провадження № 1-кп/394/19/20, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.02.2019 року за № 0000040.
Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельським районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: