Провадження №1-кп/367/697/2020
УХВАЛА
Іменем України
28 вересня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_5 ,
представника потерпілого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9 ,
обвинуваченого: ОСОБА_10 ,
захисника: ОСОБА_11
обвинуваченого: ОСОБА_12
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 01.03.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нагірне Ренійського р-ну Одеської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Городище Біловодського р-ну Луганської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Київського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000727 по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.03.2020 року дане кримінальне провадження було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в відкритому судовому засіданні, зазначили, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченого та свідків.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_13 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , заявив суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема зазначив, що сформульоване обвинувачення є не конкретним та не зрозумілим, що позбавляє можливості в повній мірі реалізовувати стороною захисту право на захист.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_10 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_11 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_12 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений не до підозрюваного.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту затвердженого прокурором 11.09.2015р. у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000727 вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченими злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, заплутаним по змісту, не зрозумілим, сумбурним, важким для сприйняття текстом та без дотримання хронології інкримінованих обвинуваченим дій в часі.
З вказаного обвинувального акту вбачається, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення, було допущено протиріччя.
Так, при викладенні фактичних обставин вчинення обвинуваченими злочинів, наявні суперечності між викладеними обставинами та сформульованим обвинуваченням, а саме спочатку описано вчинення обвинуваченими умисного вбивства двох або більше осіб з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, а потім описано обставини, які відбувались на думку органу досудового слідства після вчинення злочину передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вчинення обвинуваченими розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
При цьому, при формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин справи за даними епізодами, спочатку, за змістом викладено обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, але дані дії органом досудового слідства кваліфіковані за пп. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з посиланням у кваліфікації дій, що вбито було дві або більше особи, хоча з обвинувального акту чітко вбачається, що вбито було двоє людей.
Крім того, потерпілими від даних злочинів є одні й ті самі особи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , при цьому в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені заволодівши майном потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є потерпілими в даному кримінальному провадженні, матеріальної шкоди.
Також, в обвинувальному акті неодноразово зазначається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 мали спільний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілих, мали заздалегідь узгоджений план та розподілені між собою ролі, однак в обвинувальному акті не вказано, коли та за яких обставин у обвинувачених виник умисел на вчинення умисного вбивства двох осіб з корисливих мотивів за попередньою змовою, не зазначено й сам план вчинення інкримінованих їм дій та яким чином він був розроблений, які ролі були розподілені між обвинуваченими, та не зазначено місце, час та спосіб підшукування виготовлення або придбання знарядь вчинення злочинів, а саме хомутів.
Так, відповідно до ст. 27 КК України співучасниками кримінального правопорушення, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник. Виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами кримінального правопорушення безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене цим Кодексом. Організатором є особа, яка організувала вчинення кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування кримінально протиправної діяльності організованої групи або злочинної організації. Підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення кримінального правопорушення. Пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 29 КК України Виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинене ним кримінальне правопорушення. Організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.
Так, даний обвинувальний акт не містить посилання на те, як саме були розподілені та визначені обвинуваченими ролі, хоча про це було зазначено прокурором.
Таким чином, в обвинувальному акті було допущено виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення не послідовно, заплутано та суперечливо, без зрозумілого зазначення способу та обставин вчинення обвинуваченими інкримінованих їм злочинів, зокрема без конкретного розмежування вчинюваних кожним з обвинувачених злочинних дій.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012р. № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення які містяться в даному обвинувальному акті є не зрозумілими та його положення суперечать одне одному, викладені сумбурним не зручним для сприйняття текстом, оскільки з викладеного не можливо встановити обставини злочинів, які потребують доказування під час судового розгляду.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Крім того, в обвинувальному акті, як в фактичних обставинах справи так й при формулюванні обвинувачення прокурором викладені висновки експертиз, проведених на досудовому слідстві.
Відповідно до ст. 84, ст. 101 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, який має докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, які не є обов`язковими для особи або органу, яка здійснює провадження.
Колегія суддів, вважає, що пряме посилання в обвинувальному акті на висновки експертів не є викладом фактичних обставин по конкретному кримінальному провадженню, які прокурор вважає встановленими, а тим більш формулюванням обвинувачення, в розумінні вимог діючого КПК України та практики Європейського суду з прав людини, та є посиланням прокурора на зібрані під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні докази.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Втім, сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті не містить в собі конкретних даних про події злочинів, за якими обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ОСОБА_8 , та не містить персоніфікації кожного діяння вчинених обвинуваченими, для кожного окремо, в яких вони обвинувачуються.
З урахуванням засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями вимог КПК України.
Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, а саме п. 1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону, такий набирає чинності з 01.07.2020 року, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня опублікування цього Закону, внесено ряд змін до Кримінального кодексу України.
Так, статтею 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 358 КК України дане діяння карається штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до санкції ч. 4 ст. 358 КК України дане діяння карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, з 01.07.2020 року інкриміновані ОСОБА_8 діяння передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а ОСОБА_10 , передбачені ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків.
Відповідно до п. п. 5 п. 4, п. 5 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2617-VIII, з дня набрання чинності цим Законом, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокуророві для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України. До приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
Станом на 01.07.2020 року дане кримінальне провадження не було призначено до судового розгляду.
Таким чином, даний обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 109-110, 176-178, 183-184, 193-202, 291, 293, 314-317, 376 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000727 по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору, який направив його до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, для внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 02 жовтня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3