Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/675/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с.Оникієве Маловисківького району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст.89 КК України, обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.307 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 12:15 год. 13 липня 2020 року до 12:15 год. 10 вересня 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000445 від 11.03.2020 стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового розгляду процесуальним прокурором ОСОБА_8 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 днів, оскільки строк тримання його під вартою закінчується 14.07.2020 року, мотивовано клопотання тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів у сфері обігу психотропних речовин, які закон класифікує як тяжкі, що караються позбавленням волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, не маючий судимості в силу ст.89 КК України, однак раніше перебував в місцях позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення та перевиховання не став, що свідчить про те, що ОСОБА_7 схильний до вчинення злочинів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватися від прокурора та суду, ухилятися від відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 12:15 год. 13 липня 2020 року до 12:15 год. 10 вересня 2020 року.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ризики і обставини, які враховувались судом при продовженні запобіжного заходу на даний час не змінились і продовжують існувати, а саме: по даному кримінальному провадженню обвинувачений та свідки не допитані, матеріали не досліджені, а обвинувачений, перебуваючи під домашнім арештом зможе впливати на свідків, а крім того може ухилитись від суду.

Крім того, відповідно до ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд першої інстанції, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначив заставу, в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Свої вимоги обґрунтував тим, що має ряд хвороб, які унеможливлюють тримання його під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання під час судового засідання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у сфері обігу психотропних речовин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та враховуючи, що останній раніше перебував в місцях позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення та перевиховання не став, що свідчить про те, що ОСОБА_7 схильний до вчинення злочинів.

Тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України. Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи і які на час розгляду клопотання не зникли та продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що він що має ряд хвороб, які унеможливлюють тримання його під вартою, є безпідставними, оскільки жодних доказів до суду апеляційної інстанції, які підтверджували б наявність хвороб не надано.

Крім того, на переконання колегії суддів матеріали виділеного провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом. Крім того, враховуючи вище викладене, та із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та скасування ухвали суду першої інстанції та застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 12:15 год. 13 липня 2020 року до 12:15 год. 10 вересня 2020 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4