Дата документу 02.10.2020 Справа № 554/9116/19
У Х В А Л А
іменем України
про відмову у відкритті провадження

02 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка полягає у недотриманні строків досудового розслідування, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0002195 від 28 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , від 28 вересня 2020 року, в якій просить: винести ухвалу, якою скаргу на бездіяльність слідчого СВ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка полягає у порушенні строків досудового розслідування задовольнити в повному обсязі; зобов`язати СВ ВП №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області розпочати досудове розслідування за №0002195 у формі досудового слідства. Інших вимог у прохальній частині скарги заявником не ставиться, при цьому останній при зверненні до слідчого судді керується ст.ст.19, 55 Конституції України, ст.ст.24, 28, 40, 41, 113, п.1 ч.1 ст.303, 306, 307 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя не вбачає правових підстав для її розгляду по суті та вважає, що у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із цим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (частина 1 статті 26).

Положеннями статті 28 КПК України закріплено як одну із загальних засад кримінального провадження - розумні строки, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст.116 КПК України).

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Разом із цим, пунктом 9-1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.304 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інша особа, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.308 КПК України прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

За змістом положень ст.308 КПК України вбачається, що розгляд скарги заявника щодо недотримання розумних строків є певною процесуальною дією, яка потребує винесення процесуального рішення. Крім того, уповноваженою особою, яка здійснює розгляд скарги в порядку ст.308 КПК України є прокурор вищого рівня.

Варто зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Звертаючись до слідчого судді із даною скаргою, представник потерпілого - адвокат ОСОБА_2 фактично оскаржує тривалість досудового розслідування, не згодна із строками його проведення тощо.

Але зі змісту поданої скарги вбачається, що будь-яке рішення прокурора щодо можливої відмови в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування заявником не оскаржується, оскільки таких вимог заключна частина скарги адвоката не містить.

Натомість, заявник фактично просить слідчого суддю задовольнити подану скаргу на бездіяльність слідчого та зобов`язати орган досудового розслідування розпочати досудове розслідування за №0002195, що само по собі є суперечливою та абстрактною вимогою, тоді як дане провадження й так перебуває на стадії досудового розслідування, а отже відповідно до ст.303 КПК України такі вимоги не можуть предметом розгляду слідчого судді.

Крім того, будь-яких посилань у тексті скарги на норми ст.308 КПК України в контексті можливого оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування або на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування (п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України), а також чітких вимог щодо передбаченого КПК України предмету оскарження скарга взагалі не містить.

Щодо вимоги скарги про бездіяльність слідчого, яка виразилася у недотриманні розумних строків під час досудового розслідування, слідчий суддя зазначає про таке.

Виходячи з наведеної заявником аргументації, заявлених вимог та підстав, якими керується при зверненні до суду (п.1 ч.1 ст.303 КПК України), вбачається, що заявник вказує суб`єктом оскарження саме слідчого, в той же час у вимогах скарги зазначає різні органи досудового розслідування Полтавський відділ поліції ГУНП в Полтавській області, а також СВ ВП №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч.3 статті 28).

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави стверджувати, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо недотримання слідчим, прокурором розумного строку проведення досудового розслідування. Слідчий суддя забезпечує лише дотримання розумних строків виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

При цьому, за змістом ч.6 ст.28, ст.114 КПК України з метою дотримання розумних строків слідчий суддя може встановити процесуальний строк для проведення слідчих (розшукових) дій, для яких законом встановлені граничні строки. КПК України не передбачає вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих дій, для яких цим Кодексом граничні строки не встановлені.

Так, вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій визначені главою 20 КПК України, аналіз змісту якої свідчить про те, що строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, КПК України не встановлює.

Системний аналіз ст.ст.28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

Отже, предметом розгляду скарги можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 року за №761/20985/18 (провадження № 51-8007км18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому чи прокурору процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Таким чином, невиконання слідчим, прокурором певних слідчих дій, затягування строків досудового розслідування не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 цього Кодексу, при недотриманні слідчим, прокурором розумних строків, зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст.308 КПК України.

Отже, заявник ставить у скарзі вимоги, що не відносяться до повноважень слідчого судді, та не підлягають розгляду в порядку ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування. Будь-яких інших вимог скарга не містить.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як передбачено ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що порушені у скарзі заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції і взагалі не передбачені законом, а отже, наявні підстави, передбачені ч.4 ст.304 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за таким клопотанням потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 24, 26, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, яка полягає у недотриманні строків досудового розслідування, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0002195 від 28 липня 2019 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1