Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/588/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30. 09. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 27. 09. 2020, а саме: митну декларацію UA 305 160/2020/052999;CMR 240 320/1; рахунок-фактуру № 446 від 21. 09. 2020; специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21. 09. 2020; сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; фітосертифікат №60/07-6047/АЕ -187048; 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб, які згідно товарно -супровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_5 , а також накладено арешт на вантажний автомобіль марки «Volvo» р. н. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 ; - причіп марки «Kogel» р. н. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_9 шляхом заборони розпорядження такими.
Досудовим розслідуванням встановлено, що підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно наданого витягу зазначено те, що у відповідності до повідомлення Свалявського МРВ №220-С від 25. 09. 2020, рядом суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється контрабанда лісоматеріалів заборонених до вивозу, за підробленими документами. 27. 09. 2020 на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби проведено огляд місця події вантажного автомобіля Вольво р. н. НОМЕР_1 , який здійснював переміщення обрізного пиломатеріалу породи «дуб». У відповідності до поданих товарно-супровідних документів, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, який є дозвільним документом для перевезення лісоматеріалів за межі митної території України, деревина з якої виготовлена продукція, була заготовлена в квітні 2020 року на території Кіровоградської області. В ході здійснення замірів вологості деревини, встановлено, що вказана деревина є свіжозрізаною, що свідчить про невідповідність поданих документів вантажу який переміщається. Викладені обставини свідчать про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-1 КК України.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що виявленні під час обшуку речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом з тим, слідчим суддею констатовано про те, що автомобіль та причіп зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вони є доказом вчинення кримінального правопорушення як і інше майно, зазначене у клопотанні слідчого, проте слідчим не доведено, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, або інше перетворення чи знищення вказаного автомобіля власником майна або законним володільцем, а тому вимога слідчого у клопотанні щодо необхідності заборони користування автомобілем марки «Volvo» р. н. з. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 та причіпом марки «Kogel» р. н. з. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 , не є пропорційним втручанням у право власності особи завданням кримінального провадження та може порушувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а тому вважав за необхідне повернути вищевказане майно власнику або законному володільцю на відповідальне зберігання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 30. 09. 2020. Вказує на те, що клопотання слідчого про арешт майна подане ним до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки огляд місця події транспортного засобу та вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт проведено 27. 09. 2020, а відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28. 09. 2020. Зазначає, що в ході огляду місця події - транспортного засобу проведеного 27. 09. 2020, було проведено заміри вологості деревини, за допомогою приладу Merlim Technology HM-8-WS13, в результаті чого встановлено, що вологість матеріалів складає 35-45% і начебто являється свіжозрізаною, на підставі даного результату встановили невідповідність документів наданих митному органу, що і стало підставою для вилучення майна. Однак, відповідно до визначення свіжозрізаної деревини, є значна не відповідність, яка полягає в тому, що вологість свіжозрізаного лісоматеріалу дуба складає від 50% до 70%, а для сосни 35-45%, що в свою чергу є підміною понять та дало підставу для трактування про невідповідність поданих документів вантажу, який переміщався через митний кордон. Вважає, що у матеріалах кримінального провадження №0000057, що були вказані у клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна, відсутні будь-які дані, що слугували б підставою для накладення арешту на дане майно. Окрім того вказує і на те, що слідчим
-3-

у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні не доведено підстав арешту вилученого під час огляду місця події майна, а також і те, що слідчим і прокурором не надано доказів, які б підтверджували висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно. Також, на його переконання, всі вимоги митного законодавства при поміщенні товарів у митний режим експерту були додержані і працівникам митної служби було надано весь перелік документів для вчинення митних дій, які також були вилучені під час огляду місця події. Жодних підстав вважати, що вказані документи були недостовірними немає. Також зазначає про те, що розгляд клопотання про накладення арешту відбувся за відсутності власника арештованого майна ОСОБА_5 , який не був повідомлений про час і місце розгляду клопотання, чим порушено процесуальні права. Крім того зазначає і про те, що на даний час їм не надано інформації про стан арештованого майна, що належить ОСОБА_5 , жодних відомостей про те, яким чином воно зберігається та чи є умови для зберігання відповідно до порядку Про зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження" не відомо, що також може негативно позначитись на арештованому майні та призвести до негативних наслідків, оскільки деревина піддається фізичному впливу навколишнього середовища, з метою запобігання її псування у вигляді гниття та інших можливих пошкоджень вимагає відповідних умов, передбачених технічними умовами ТУУ-4:2018, «Лісоматеріали круглі, маркування, сортування, транспортування, приймання, облік та зберігання».
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує думку представника власника майна адвоката ОСОБА_6 про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з таких підстав.
Як вбачається із клопотання, у провадженні СВ УСБУ в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28. 09. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28. 09.2020, виявлене 27. 09. 2020 під час проведення огляду місця події, а саме: митну декларацію UA 305 160/2020/052999;CMR 240 320/1; рахунок-фактуру № 446 від 21. 09. 2020; специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21. 09. 2020; сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048; 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаро - супровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_5 , а також накладено арешт на вантажний автомобіль марки «Volvo» р. н. з. НОМЕР_1 разом із технічним паспортом НОМЕР_2 ;
-4-

причіп марки «Kogel» р. н. з НОМЕР_3 разом із технічним паспортом НОМЕР_4 , які згідно технічних паспортів належать ОСОБА_9 в частині розпорядження такими і які, як зазначено в клопотанні, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Висновки слідчого судді щодо накладення арешту на вантажний автомобіль марки «Volvo» р. н. з. НОМЕР_1 разом із технічним паспортом НОМЕР_2 ; - причіп марки «Kogel» р. н. з. НОМЕР_3 разом із технічним паспортом НОМЕР_4 , які згідно технічних паспортів належать ОСОБА_9 не оскаржується, а тому законність ухвали в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7. ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. ст. 170-173 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто ж фактично є його власником, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.
-5-

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07. 06. 2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відтак, слідчим суддею правильно враховано, що відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_8 від 28. 09. 2020 стверджується, що вилучені під час огляду місця події речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28. 09. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно.
Колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження містять достатньо даних вважати, що виявлені 27. 09. 2020 в ході огляду місця події речі та документи, в тому числі: митна декларація UA 305 160/2020/052999; - CMR 240 320/1; рахунок-фактура № 446 від 21. 09. 2020; специфікація до рахунку-фактури № 446 від 21. 09. 2020; сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048; 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товарно-супровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_5 і які залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, свідчать про вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, тому доводи адвоката ОСОБА_7 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.
Посилання адвоката ОСОБА_7 на те, що огляд місця події, в результаті якого було вилучене майно, на яке накладено арешт, проведено 27. 09. 2020, а відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено 28. 09. 2020, тобто до внесення таких відомостей, чим було порушено ч. 3 ст. 214 КПК України, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Згідно положень ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Таким чином, з аналізу наведеної норми випливає, що огляд місця події може бути проведено до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Колегія суддів також не погоджується з доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 стосовно того, що власнику майна не надано відомостей, яким чином зберігається арештоване майно, чи є умови для його зберігання, що може негативно позначитись на арештованому майні.

-6-

Відповідно до положень ст. 100 КПК України, сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.
Згідно даного порядку, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ні під час розгляду клопотання судом першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, особою яка подала апеляційну скаргу не було надано доказів, які б свідчили про порушення зберігання майна, на яке накладено арешт, відтак вказані доводи не підтвердженні, а тому не заслуговують на увагу.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 30. 09. 2020 та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 30. 09. 2020 про накладення арешту на виявлені 27. 09. 2020 в ході огляду місця події речі та документи: митну декларацію UA 305 160/2020/052999; - CMR 240 320/1; рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020; специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020; сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; фітосертифікату №60/07-6047/АЕ-187048; 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м. куб., які згідно товарно-супровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: