Справа № 158/2382/20
Провадження № 1-в/0158/143/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4

представника Цуманської ВК № 84 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, у режимі відеоконференції, справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.04.2012 року за ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення та звільнення від покарання за хворобою, -

В С Т А Н О В И В

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про його умовно - дострокове звільнення з місць позбавлення волі, посилаючись на те, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України він відбув 3/4 строку покарання, призначеного судом, став на шлях виправлення, працевлаштований, а тому його може бути звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково.

Також вказує, що у 2013 році йому призначено 3 групу інвалідності, оскільки переніс багато операцій та проходив довготривале лікування, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася у 2003 році. Посилаючись на вищевикладене, просить звільнити його від покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого, який просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому, представника колонії, думку прокурора, які заперечили щодо звільнення засудженого від покарання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Також, згідно ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Рівненського міськрайонного суду Рівненської області від 28.04.2012 року засуджений за ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. Злочин за п. п. 5, 7, ст. 115 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів.

Також з матеріалів клопотання та матеріалів особової справи засудженого, встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.03.2011 року. За час перебування в місцях позбавлення волі сорок п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. Адміністрацією установ не заохочувався. Із 04.02.2020 року працевлаштований днювальним відділення.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_4 в періоди: з 07.09.2015 року по 16.12.2015 року; 29.02.2016 року по 20.05.2016 року; 31.10.2016 року по 12.05.2017 року навчався в Полицькому навчальному центрі № 76 здобувши професії машиніста (кочегара) котельні 3-го розряду, кравця та токаря.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, 19.12.2016 року комісією установи засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, 25.06.2019 року відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням та 15.09.2020 року у застосуванні умовно-дострокового звільнення, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно ст. 152 КВК України, однією з підстав звільнення від відбування покарання є: хвороба.

Отже, захворювання є підставою для звільнення особи від покарання лише за умови, що ця хвороба як за своєю тяжкістю, так і за характером захворювання перешкоджає відбуванню покарання, тобто фактичне відбування покарання загрожує життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим суд зазначає, що спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, затверджений Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (далі - Порядок).

Розділом VІ Порядку урегульовані питання підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, а також затверджений перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від відбування покарання.

Таким чином, саме зазначеними нормативно-правовими актами визначені підстави та порядок ініціювання перед судом питань звільнення засуджених від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Згідно ч. 5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Розділом VІ Порядку визначено, що медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які мають хвороби, зазначені у Переліку. Таке обстеження проводиться спеціально створеною лікарською комісією територіальних органів пенітенціарної служби після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що на заявника покладається обов`язок доведення того, що хвороба засудженого є тяжкою, а її наявність перешкоджає відбуванню покарання. При цьому суд бере до уваги, що правом надання висновку щодо стану здоров`я засудженого та перешкоджання відбуванню ним покарання наділений не лікар в одній особі, а відповідна лікарська комісія.

У той же час, судом досліджено медичну документацію, долучену засудженим ОСОБА_4 до матеріалів клопотання, в яких зазначаються наявні у останнього діагнози та захворювання. Вказані документи жодним чином не доводять, що засуджений ОСОБА_4 через вказані захворювання не може відбувати покарання у виді позбавлення волі. (а.с. 12, 13, 14, 15, 16, 17, 49, 50, 52, 53-54, 55-56, 57-58, 60). В матеріалах клопотання та особової справи висновок лікарської комісії щодо стану здоров`я засудженого відсутній.

Крім вказаного, при вирішенні питання звільнення від відбування покарання суд повинен враховувати тривалість відбутого покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання тощо.

Беручи до уваги особу засудженого ОСОБА_4 , враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що своєю поведінкою ОСОБА_4 не довів свого виправлення, суду не надано доказів, які б слугували підставою для звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з хворобою, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України суд, -

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення та звільнення від покарання за хворобою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1