Номер провадження: 11-сс/813/1613/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2020 р. про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчогоГСУ НП України в межах кримінального провадження №0000649 від 18.07.2019 р.,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГСУ НП України ОСОБА_7 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_6 від 09.09.2020 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України в межах кримінального провадження №0000649 від 18.07.2019 року.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність посадових осіб ГСУ НП України, тобто органу, який не перебуває під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси, у зв`язку із чим вирішення вказаного питання не знаходиться в компетенції слідчого судді Київського райсуду м. Одеси.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя вирішив самоусунутись від виконання своїх посадових обов`язків та залишив поза увагою те, що норми КПК України не містять жодних вимог щодо подання скарги на бездіяльність слідчого виключно до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд скарги на бездіяльність слідчого ГСУ НП України ОСОБА_7 в суді 1-ої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_6 не з`явився, не зважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, в апеляційній скарзі просив провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду також не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань до суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників процесу в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Як видно зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, вона відповідає вимогам зазначених норм закону та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.
Як вбачається із матеріалів провадження, 22.09.2020 р. ОСОБА_6 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого ГСУ НП України ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000649 від 18.07.2019 р. (а.с. 1-4).
Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000649 від 18.07.2019 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 199 КК України було розпочато за фактом вчинення гр. ОСОБА_6 дій, направлених на дестабілізацію звичайної роботи Національної поліції України, Служби безпеки України та інших правоохоронних органів, створення штучного та невмотивованого навантаження на працівників зазначених правоохоронних органів, тим самим незаконного втручання в їх діяльність з метою перешкоджання виконанню працівниками своїх службових обов`язків.
Досудове розслідування вказаного кримінального провадження №0000649 здійснюється ГСУ НП України, тому повноваження цих слідчих поширюються на місце вчинення злочину, яке територіально знаходиться в Печерському районі м. Києва.
При цьому, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у рішенні від 22.04.2020 р. у справі №51-1901 впс 20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Нормами діючого КПК України, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 304, передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачені, які саме випадки вказують на неможливість розгляду саме в цьому суді.
Тому, колегія суддів вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 р. №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.
З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.
Приймаючи до уваги те, що ГСУ НП України розташоване в м. Києві по вул. Академіка Богомольця, 10, що відноситься до території Печерського району м. Києва, то скарги в порядку ст. 303 КПК України на рішення слідчого вказаного підрозділу, в даному випадку слідчого ОСОБА_7 , підлягають розгляду слідчим суддею саме Печерського районного суду м. Києва.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необхідність повернення ОСОБА_6 його скарги на бездіяльність слідчого ГСУ НП України у зв`язку із оскарженням бездіяльності органу, який не перебуває під територіальною юрисдикцією Київського райсуду м. Одеси, тобто порушенням скаржником при поданні скарги правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає жодних підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої й вмотивованої ухвали слідчого судді.
Керуючись статтями 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2020 р. про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчогоГСУ НП України в межах кримінального провадження №0000649 від 18.07.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4