Єдиний унікальний номер судової справи 201/7898/20
Номер провадження 1-кс/201/3075/2020
УХВАЛА
Іменем України

25 серпня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.06.2019 р. № 0001387 внесеного до ЄРДР 07.06.2018 р. за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 р. про закриття кримінального провадження №0001387 від 07.06.2018 р. В обґрунтування скарги зазначила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

В обґрунтування скарги зазначено, що 07.06.2018р. слідчим відділенням Соборного ВП ДВП ГУНП Дніпропетровській області розпочате кримінальне провадження № 0001387 за ч.1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_4 щодо заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом.11.08.2020 р. отримано копію постанови про закриття кримінального провадження, з даною постановою адвокат не погоджується, вважає передчасною та такою, що винесена з порушеннями вимоги КПК України. Слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не проведено необхідні, слідчі дії, внаслідок чого висновок про відсутність в діях складу кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, просила вимоги скарги задовольнити.

Дану скаргу передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Адвокат ОСОБА_6 просила скаргу задовольнити та розглядати за її відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, матеріалів кримінального провадження №0001387 для огляду не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України та з урахуванням неявки скаржників та представника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів за скаргою, 07.06.2019 р. постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 закрито кримінальне провадження №0001387 від 07.06.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 п. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесенні до їх повноважень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Зі змісту ст. 110 КПК України слідує, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в постанові має бути викладено зміст обставин, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обґрунтовування висновків, які виключають наявність складу в діянні кримінального правопорушення і обумовлюють закриття кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Отже, вирішуючи вимоги скарги, слідчий суддя виходить з того, що матеріали кримінального провадження № 0001387 посадовими особами Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надані не були, а відтак доводи адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , стосовно неповноти та поверховості проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок, прийняття незаконного та упередженого рішення про його закриття, не можуть бути спростовані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, що, у свою чергу, дає підстави для задоволення поданої скарги.

Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження від 07.06.2019 року, слідчий суддя приходить до висновку, що дійсно працівниками СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не здійснено жодних дій, спрямованих на з`ясування фактичних обставин вчиненого правопорушення.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 07.06.2019р., кримінальне провадження № 0001387 від 07.06.2017 було закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки встановлені ознаки цивільно-правових відносин та відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Окремі посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження носять загальний характер, без змістовного, конкретного аналізу доказів, співставлення показань потерпілого і свідків, дослідження доказів. Викладені обставини вказують про неповноту досудового розслідування, у зв`язку із чим постанова слідчого від 07.06.2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.06.2019 р. № 0001387 внесеного до ЄРДР 07.06.2018 р. за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001387, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2018 року, винесену слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 р. з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1