Справа № 487/5920/19
Провадження № 1-кп/487/330/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0001244 від 01.04.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянин України, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має вищу освіту, раніше не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5
Встановила:

Колегією суддів Заводського районного суду м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває, а строки тримання під вартою спливають до його завершення, але ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведено існування нових ризиків, а ті які були заявлені раніше перестали існувати, оскільки речові докази знаходяться у прокурора та у суду, в судовому засіданні допитані всі свідки, а тому ті самі ризики, які існували раніше, не може бути підставою для подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Звернув увагу, що дії обвинуваченого були самообороною, обвинувачений сам викликав поліцію, добровільно надав згоду на огляд місця події. Зазначив, що обвинувачений має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки (дружина, дитина, батьки), про що свідчить присутність родичів обвинуваченого в судових засіданнях. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав доводи захисника, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 02.04.2019 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.05.2019, який продовжений ухвалою слідчого судді від 27.06.2019 до 25.08.2019 р.
Ухвалами колегії суддів Заводського районного суду м. Миколаєва обвинуваченому продовжувався строк тримання під вартою, який відповідно до ухвали від 02.09.2020 закінчується 31.10.2020.
Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, перевірялась під час вирішення питання слідчими суддями при обранні та продовженні строку запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не перестали існувати.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, обізнаність обвинуваченого про місце проживання свідків, свідчить про існування ризику здійснення тиску на свідків, в тому числі і шляхом умовляння, з метою надання ними показів, які його виправдовують.
Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України , що підтверджує наявність ризику скоєння інших кримінальних правопорушень.
Суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 (до затримання не працював, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України,) та обвинувачення його у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи.
З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжних заходів не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Доводи захисника щодо не зазначення прокурором нових обставин, які свідчать про існування ризиків судом оцінюються критично, оскільки стаття 199 КПК України зобов`язує прокурора довести обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та ці вимоги, щодо не зменшення заявлених ризиків, прокурором дотримано. Разом з цим, виникнення нових обставин, які б свідчили про нові ризики, є майже неможливим з огляду на те, що обвинувачений з моменту затримання знаходиться під контролем правоохоронних органів.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, в зв`язку з допитом свідків, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ч.ч. 13, 14 ст..352 КПК України за клопотання сторони кримінального провадження або за ініціативою суду свідок може бути допитаний повторно та суд має право призначити одночасний допит двох чи більше вже допитаних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, обвинувачених).
Посилання сторони захисту на наявності міцних соціальних зв`язків (перебування у шлюбі та наявність на утриманні неповнолітньої дитини), судом оцінюються критично, оскільки ці обставини враховані судом, але вони не зменшують заявлених ризиків, з огляду на характер, вид та обставини злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та не свідчить про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого щодо здійснення самооборони, суд оцінює критично, оскільки відповідність дій обвинуваченого правовій кваліфікації може бути надана судом лише за наслідками повного дослідження в судовому засіданні всіх доказів в сукупності.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 діб - до 26.12.2020 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 331КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 26.12.2020 року включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор"
Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3