У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не одруженого, працюючого на посаді командира взводу №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Херсонській області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, в кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000879 від 01.09.2020 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 31.12.2020 (включно), заборонивши йому цілодобово залишати фактичне місце проживання за адресою будинок АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися із м Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , крім як у присутності слідчого, прокурора та суду у ході проведення слідчих дій та судового розгляду провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Попереджено ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначити розмір застави у 175 760грн. , у разі внесення якої ОСОБА_6 може бути звільнений з-під варти. У випадку внесення встановленої суми застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися з м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , крім як у присутності слідчого, прокурора та суду у ході проведення слідчих дій та судового розгляду провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор, вважає рішення суду про відмову в задоволенні клопотання слідчого необґрунтованим. Вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що відноситься до категорії тяжкого злочину. На думку прокурора обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному, є цілком обґрунтованим, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилається на те, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що доцільним буде застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не дають змогу запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000879 у якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. 02.11.2020 о 16.20 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 03.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини.

03.11.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 в межах здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 01.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000879, звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із вказаним клопотанням, у якому просив застосувати строком на 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 . Визначити розмір застави у сумі 168160 грн. у разі внесення якої ОСОБА_6 може бути звільнений з-під варти. У разі внесення встановленої судом застави та звільнення ОСОБА_6 з-під варти покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , крім як у присутності слідчого, прокурора та суду у ході проведення слідчих дій та судового розгляду провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні. Вважав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та його захисника, які просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять достатні відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, не довели про наявність ризиків того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні.

Обираючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий судді вважав доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, дав йому належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про можливість застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, з чим погоджується й апеляційній суд.

Як встановлено під час судового засідання суду першої інстанції та апеляційного суду, ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає разом зі своєю сім`єю, раніше не судимий, за місцем служби характеризується з позитивного боку.

Вказані обставини свідчать про наявність у ОСОБА_6 родини та міцних соціальних зв`язків, та дають підстави суду вважати, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Доводи прокурора не містять належних аргументів, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою матиме більший вплив на процесуальну поведінку підозрюваного, аніж цілодобовий домашній арешт.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт для досягнення мети запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.
Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді