ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/858/20 Номер провадження 11-сс/814/812/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000224 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.08.2020, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою
Клопотання старшого слідчого СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задоволено.
Застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Геронимівка Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, утримуючи його у ДУ Полтавська установа виконання покарань (№23).
Строк дії ухвали шістдесят днів, вказано рахувати з моменту затримання з 02:00 год. 15.08.2020 до 02:00 год. 13.10.2020 включно.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, і те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі за насильницький особливо тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відсутність постійної роботи та джерела заробітку в підозрюваного, те, що підозрюваний зареєстрований за місцем проживання в Черкаській області, проживає на території м. Гребінка Полтавської області, без реєстрації в будинку, що належить сторонній особі, відсутність доказів, які б вказували, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може перебувати в умовах тримання під вартою.
Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, беручи до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, не визначив розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не враховано, що жоден ризик, передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведено; відсутність доказів, які б підтверджували наявність обгрунтованої підозри, стан здоров`я підозрюваного. Крім того, зазначає, що в ухвалі слідчого судді не наведено підстав неможливості застосування до ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, таких як цілодобовий домашній арешт або заставу.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених і просили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, думку прокурора, який, посилаючись на законність оскаржуваного рішення слідчого судді просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступного висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. У протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000224 від 14.08.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (а.с. 1).
У ході досудового розслідування 15.08.2020 о 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 12-14).
Органом досудового розслідування встановлено, що 14.08.2020 ОСОБА_7 разом із своїми знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_11 , де розпивали спиртні напої.
Приблизно о 20 год. 30 хв. між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 відбувся конфлікт, спричинений розбіжностями щодо відбування раніше обома покарання в місцях позбавлення волі, під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на .спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс не менше 4 ударів руками обох рук в обличчя ОСОБА_11 та наніс ще не менше 3 ударів ногою в правий бік тулуба ОСОБА_11 і взявши із землі до рук дерев`яну табуретку, наніс нею ще не менше 3 ударів по голові ОСОБА_11
ОСОБА_11 14.08.2020 було госпіталізовано до приймального відділення Гребінківської ЦРЛ, що знаходиться за адресою: вул. Євгена Гребінки, буд. 28 м. Гребінка Полтавська область, де останній о 22 год. 00 хв. від отриманих травм помер.
15.08.2020 ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого (38-41).
17.08.2020 старший слідчий СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 з таких причин:
особисте зобов`язання - ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 7 років;
особисту поруку - до Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області не зверталися особи, в тому числі й які б заслуговували на довіру, з проханням взяти на поруки ОСОБА_7 ;
заставу - до Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області не звернулася жодна особа з проханням внести заставу за ОСОБА_7 ;
домашній арешт - ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчиняти тиск на свідків з метою зміни їх показань чи взагалі відмови від дачі показань щодо вчинення ним вказаного злочину, що може призвести до негативного впливу на досудове розслідування даного кримінального провадження, й, окрім цього, ОСОБА_7 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вказаних вище ризиків.Також необхідно враховувати, що підозрюваний зареєстрований за місцем проживання в іншій області.
Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, злочин вчинений ним із застосування насильства, який спричинив загибель людини, слідчий просив не визначати в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_7 заставу.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - це можливість переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі; незаконно впливати на свідків шляхом погроз, умовлянь чи із застосуванням фізичного впливу, оскільки він з ними особисто знайомий та йому відоме їх місце проживання, при цьому з протоколів допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_7 під час вчинення зазначеного вище злочину, в якому йому повідомлено про підозру, наносив тілесні ушкодження, що може призвести до зміни ними своїх показань або відмови від дачі показань, тобто своїми діями фактично перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: показань свідка ОСОБА_13 , з яких встановлено, що 14 серпня 2020 року вона стала свідком того, як ОСОБА_15 бив з великою силою ОСОБА_16 кулаками рук в область голови, та після цього, взявши дерев`яну табуретку ще наніс останньому близько трьох ударів стільцем в область голови, при цьому було чути чіткий звук хрусту кісток; показань свідка ОСОБА_12 , з яких встановлено, що 14 серпня 2020 року вона стала свідком того, як ОСОБА_15 наносив удари ОСОБА_17 кулаками обох рук по голові та не менше чотирьох ударів ногою в правий бік; показань свідка ОСОБА_14 , з яких встановлено, що 14 серпня 2020 року вона стала свідком того, як ОСОБА_15 наніс ОСОБА_17 приблизно чотирьох ударів кулаками обох рук по голові; протоколу пред`явлення особи для впізнання, відповідно до яких свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_18 як особу, що нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_17 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_14 яка під час проведення впізнання впізнала ОСОБА_18 як особу, що нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_17 ; протоколу огляду місця події, згідно яких зафіксовані сліди на місці вчинення злочину та вилучені речові докази; речовими доказами; протоколу обшуку затриманої особи, відповідно до яких вилучено одяг ОСОБА_7 ; лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 , відповідно до яких причиною смерті останнього є напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження, крововиливи під оболонки головного мозку, переломи ребер, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, у виді домашнього арешту, як цього просять підозрюваний та його захисник.
Одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п. п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Дані про те, що власник житла, яке винаймав підозрюваний не заперечує щодо перебування ОСОБА_7 в її будинку на час застосування домашнього арешту; наявність хвороби підозрюваного та перебування його на диспансерному обліку в медичному центрі, не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як про це вказується в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.08.2020 щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4