Справа №: 398/1665/20
провадження №: 1-кп/398/356/20
ВИРОК
Іменем України

"27" липня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження № 0002297 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Оникієве Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, навчається в Державному навчальному закладі «Олександрійський професійний ліцей», не одруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6

представника Служби у справах дітей ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

03.10.2019 року в період часу з 07 години 30 хвилин до 08 години 00 хвилин ОСОБА_3 будучи учнем Олександрійського професійного ліцею та проживаючи в гуртожитку ліцею за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи вільний доступ до приміщень вказаного гуртожитку, зайшов до кімнати № 26 гуртожитку . Перебуваючи у вказаній кімнаті ОСОБА_3 помітив мобільний телефон, до якого був приєднаний зарядний пристрій, котрий лежав на підлозі поруч із ліжком. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, впевнившись, що його злочинні дії ніким не будуть помічені та скориставшись відсутністю уваги з боку осіб, які проживають у вказаній кімнаті, таємно викрав мобільний телефон «Meizu m8c 2/16 GB», вартістю 1 964 гривні 13 копійок, який на праві власності належав ОСОБА_8 . Заволодівши вказаним телефоном, ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму1 964 гривні 13 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, підтвердив вчинення злочину при наведених обставинах, у вчиненому розкаявся. В судовому засіданні пояснив, що він проживає в гуртожитку ліцею, перед навчанням він зайшов до кімнати № 26 даного гуртожитку та помітив біля одного із ліжок мобільний телефон . Нікого в кімнаті не було і він вирішив викрасти телефон. У вчиненому розкаюється, жалкує про скоєне, вибачився перед потерпілою. Телефон потерпілій повернуто. Вважає, що немає необхідності досліджувати докази по даним обставинам, які ним не оспорюються. Розуміє, що не зможе оскаржити дані обставини в апеляційному порядку. Зазначив, що має статус дитини-сироти, отримує стипендію та допомогу від держави. Загалом 4000 грн. в місяць. Запевнив суд, що в подальшому не буде вчиняти злочини.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та дійшов висновку, що обвинувачений винний у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, особу винного, який вчинив злочин в неповнолітньому віці, є сиротою, навчається, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, посередньо характеризується по місцю навчання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню, результати оцінки правопорушника показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, щире каяття обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, досудову доповідь , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі при призначенні покарання у виді штрафу, так як таке покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов під час кримінального провадження не заявлений.

Долю речових доказів вирішити за ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази:

- коробку від мобільного телефону марки «Meizu m8c 2/16 GB», золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - залишити останній за належністю;

- мобільний телефон «Meizu m8c 2/16 GB», золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 - залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 628грн. 04коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя