ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1869/20 Справа № 193/322/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою начальника Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року подання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія (№45) задоволено, звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 23 дні.

Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів на час звернення начальника Державної установи Софіївська виправна колонія (№45) відносно засудженого ОСОБА_7 до суду, останній відбув 3/4 строку призначеного покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений: 14 січня 2014 року колегією суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 26 вересня 2013 року по 14 лютого 2014 року, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

На час звернення до суду засуджений ОСОБА_7 непогашених у встановленому порядку стягнень не має, за час відбування покарання у Державній установі Софіївська виправна колонія (№45) має шість заохочень, позову не має.

Згідно пояснень представника адміністрації колонії та наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з 08 травня 2014 року утримувався в Дніпровській установі виконання покарань. Під час утримання в установі, не допускав порушень вимог режиму утримання, стягнень та заохочень не мав. З 08 березня 2014 року міру кримінального покарання відбував у Державній установі Криворізька виправна колонія (№ 80), за період відбування покарання стягнень та заохочень не мав. З 05 квітня 2014 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі Софіївська виправна колонія (№ 45). За час відбування покарання характеризується позитивно: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за станом здоров`я є працездатним, без оплати праці виконує роботи по благоустрою установи, має шість заохочень, мав одне стягнення, яке зняте в установленому законом порядку.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов висновку, що останній своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, а тому застосував до засудженого умовно-дострокове звільнення.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що суд першої інстанції не врахував дані, які зокрема характеризують особу засудженого. Так, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство.

Прокурор вказує, що наявність шести заохочень за весь період відбування покарання не може свідчити про виправлення засудженого. Судом першої інстанції не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_7 в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці. За таких характеризуючих засудженого ОСОБА_7 даних, а саме наявність шести заохочень за весь період відбуття покарання, вбачається саме пристосовувальницька поведінка останнього до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці. В даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення засудженого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали подання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Дослідженням матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.01.2014 року за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі (а.с. 1).
Виходячи з даних характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній з 09.10.2013 року перебував в Дніпровській установі виконання покарань м. Дніпро (№4), де порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 08.03.2014 року відбував покарання у Державній установі Криворізька виправна колонія (№80), де за період відбування покарання характеризувався позитивно, встановлені вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 05.04.2014 року відбуває покарання у Державній установі Софіївська виправна колонія (№45), де характеризується позитивно, свідомо дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання, за добру поведінку та сумлінне ставлення до виконання робіт з благоустрою відділення має п`ять заохочень правами начальника установи і одне правами начальника відділення. Мав одне стягнення правами начальника відділення, яке достроково знято. До роботи на виробництві установи не залучається за станом здоров`я, у зв`язку з інвалідністю другої групи, але в силу своїх фізичних можливостей виконує роботи по самообслуговуванню, а саме намагається підтримувати порядок у відділенні, де утримується. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Правова просвіта, Підготовка до звільнення. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Вину в скоєному злочині визнає, надає належної оцінки скоєному, позову не має, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 засуджено за умисний особливо тяжкий злочин, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що просить у своїй апеляційній скарзі прокурор.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Будь-яких підстав, передбачених ст. ст. 408, 409 КПК України, для зміни чи скасування ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4