ВИРОК
іменем України
11 листопада 2020 рокуСправа №451/1267/20
Провадження № 1-кп/451/194/20

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 19.07.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радехів, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, депутатом не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 19.07.2020 року близько 18 год. перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки із потерпілою ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс останній чотири удари руками в ділянку правого ока, спричинивши тілесні ушкодження у виді гематоми правої навколо орбітальної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №36/2020 від 21.07.2020 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно літом, точної дати не пригадує, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 за місцем свого проживання, під час словесної суперечки із потерпілою ОСОБА_5 , коли вона прийшла варити їсти, наніс останній чотири удари руками в ділянку правого ока та спричинив їй тілесні ушкодження. Вчинив це оскільки розізлився та перед тим вживав алкогольні напої. Щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення в судовому засіданні у потерпілої та пообіцяв, що такий випадок ним більше не повториться.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченого та зазначила, що вона у обвинуваченого вибачення не приймає, оскільки він це робив неодноразово. Конфлікт виник коли вона прийшла варити йому їсти та на її запитання, де продукти з яких варити їсти отримала чотири удари в обличчя. Міра покарання у виді громадських робіт або штрафу буде значно м`якою для обвинуваченого, тому просить визначити міру покарання у виді позбавлення волі. З 2014 року вона із обвинуваченим не перебуває в жодних відносинах та не є його спів жителькою.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря- психіатра в КНП «Радехівська центральна районна лікарня» не перебуває, є інвалідом 3 ої групи.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Цивільного позову не було заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді вісімдесят годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 11 листопада 2020 року.

ГоловуючийОСОБА_1