Дата документу 07.08.2020 Справа № 554/1187/20
Провадження № 1-кс/554/9801/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2020 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
адвоката скаржника ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 14.02.2020 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 20.03.2020 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, складених старшим слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджених прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження № 0000207 від 07.06.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
14.07.2020 року, згідно з протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді, здійсненого на підставі розпорядження в.о. керівника Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_9 № 1439 від 14.07.2020 року у зв`язку із перебуванням раніше визначеного слічого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_10 у відпустці, - в провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 надійшла вищевказана скарга у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Скаржник прохав слідчого суддю: 1) скасувати повідомлення про підозру від 14.02.2020 р. ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 07.06.2019 р. до ЄРДР за № 0000207, складеного старшим слідчим BP ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 та погодженим прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 ; 2) скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 26.03.2020 р. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 07.06.2019 р. до ЄРДР за № 0000207, складеного старшим слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 та погодженим прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 ; 3) зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні внесеному 07.06.2019 р. до ЄРДР за № 0000207 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 309 КК України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомості про дату та час повідомлення ОСОБА_3 про підозру 14.02.2020 р. та про повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 26.03.2020 pоку.

В обґрунтування скарги зазначено, що вказані повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри складено з чисельними процесуальними порушеннями, не відповідають вимогам ст.ст. 276- 278 КПК України, не обґрунтовані належними доказами та мають бути скасовані з наступних підстав.

Скаржником зазначено, що повідомлення про підозру від 14.02.2020 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в частині пунктів 1 - 6 епізоди повністю ідентичні. У повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри доповнені тільки 2 епізоди, дії за якими кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України та 1 епізод за кваліфікацією за ч. 2 ст. 306 КК України.
За епізодами 1 - 6 у повідомленні про підозру та у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри за епізодами 1- 6, 8, за якими ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, прямо вказано, що збут наркотичних засобів залегендованим особам вчиняли інші особи, а не ОСОБА_3 , звідкіля та яким чином він придбав наркотичні засоби не встановлено і не доведено, що він взагалі придбав та комусь передавав, особисто з «покупцями» він не зустрічався та не спілкувався.
Таким чином, скаржник зазначає, що не зрозуміло яке ОСОБА_3 має відношення до наркотичних засобів, які було придбано кінцевими «покупцями».
8-мий епізод у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ґрунтується на даних обшуку від 13.02.2020 року, проведеного за місцем помешкання ОСОБА_3 , який проведено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 07.02.2020 p., яка на думку скаржника, вочевидь є незаконною, оскільки винесена з порушення норми ст. 234 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. Слідче Управління ГУНП в Полтавській області знаходиться у Октябрьському районі м. Полтава. Скаржник вважає, що у зв`язку із цим вилучені під обшуку речі та подальші висновки експертів щодо таких речей не можуть бути визнані законними та допустимими у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, сторона захисту звернулась до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава, у порядку ст. 214 КПК України на незаконні дії працівників поліції ГУ НП в Полтавській області під час проведення 13.02.2020 року вказаного обшуку із заявою про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 306 КК України.
Також, скаржником зазначено, що за матеріалами кримінального провадження орган досудового розслідування посилається на те, що начебто доведено, що злочинною діяльністю ОСОБА_3 займається у період часу з 07.06.2019 р. по 13.02.2020 р. і при цьому його звинувачують, що він 29.12.2018 pоку, тобто за пів року до того придбав майно за гроші які начебто отримав від вказаної незаконної діяльності.
Крім того, скаржником зазначено на порушення п. 5 ч. 1 ст. 277 КПК України. Так, кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 306 КК України настає за «Використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів вчинене вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або у великих розмірах» В повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення викладена як: «використання коштів, здобутих від незаконного обігу психотропних речовин, у великих розмірах», що, як зазначає скаржник, не передбачено жодною статтею діючого Кримінального кодексу України.
Також, об`єктивна сторона ч. 2 ст. 307 КК України передбачає кримінальну відповідальність за «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, ...вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб ...або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини». Однак повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри містять дещо інше формулювання: «незаконне придбання, зберігання з метою збуту, перевезення та незаконний збут психотропної речовини обіг якої обмежено метамфітамін, вчинені повторно за попередньою змовою трупою осіб», що, як зазначає скаржник, не передбачено жодною статтею діючого Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_5 прохали відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю. Зазначали, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру складені із дотриманням вимог процесуального законодавства, а обґрунтованість підозри була предметом дослідження під час розгляду запобіжних заходів та продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу прохала задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0000207, що надані на вимогу суду, встановив наступне.

В провадженні СУ ГУНП у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 07.06.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку червня 2019 року, більш точна дата встановлюється у процесі досудового розслідування, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мотиви незаконного збагачення, являючись колишнім працівником міліції, будучи обізнаним в роботі правоохоронних органів, та зокрема володіючи знаннями та досвідом у виявленні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи лідерські якості та авторитет, здобутий за роки роботи у Кременчуцькому МРВ, вирішив утворити та очолити стійке об`єднання злочинну організацію з метою систематичного незаконного придбання, зберігання з метою збуту, перевезення та незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин наркозалежним особам у м. Кременчук Полтавської області.

З цією метою ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , створити стійке ієрархічне об`єднання для вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та інших злочинів проти здоров`я населення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_12 спланували досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким ієрархічним об`єднанням злочинною організацією, до складу якої в різний час на постійній основі, окрім вказаних осіб, увійшли: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , як співорганізатори створеної ОСОБА_11 злочинної організації, займаючи керівні ролі у ній відносно інших учасників даної організації, виконували наступні функції:

- добровільно вступили до складу злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великих розмірах;

- брали безпосередню участь у їх скоєння злочинною організацією;

- здійснювали збір грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, від учасників злочинної організації для подальшої їх передачі керівнику ОСОБА_11 , та використання їх для вчинення інших злочинів;

- брали участь у розробленні планів злочинних дій, постійно розробляли та вдосконалювали методи конспірації злочинної діяльності, доводили їх до відома пособників і виконавців збуту;

- контролювали діяльність своєї ланки злочинної організації.

- встановлювали місця незаконного придбання наркотичних засобів та психотропних речовин та забезпечували їх придбання та перевезення до м. Кременчук Полтавської області з метою подальшого збуту.

14.02.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

15.02.2020 року застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.04.2020 року.

26.03.2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України.

09.04.2020 року продовжено строк тримання під вартою до 07.06.2020 року.

03.06.2020 року продовжено строк тримання під вартою до 01.08.2020 року.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Згідно з ч.1 ст. 278 КПК України письмовеповідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначені ст. 277 КПК України.
Так, у відповідності до приписів вказаної статті, повідомлення про підозру має містити таківідомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїмзмістом та жодних сумнівів щодо його незаконності або порушення порядку вручення не викликає.

За загальним змістом скарги сторона захисту не погоджується із чіткістю викладених в окремих епізодах фактичних обставин події, та вбачає у цьому порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, а також цитуванням об`єктивної сторони кримінального правопорушення відповідно до статті Кримінального кодексу України. Разом із тим, не погоджуючись із законністю зібраних доказів (у порядку обшуку) сторона захисту посилається на необґрунтованість підозри від 14.02.2020 року зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри від 26.03.2020 року ОСОБА_3 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, не вбачає процесуальних порушень щодо змісту епізодів 1 - 6 у повідомлення про підозру та епізодів 1- 6, 8 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та, на предмет їх відповідності п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.

Разом із тим, слідчий суддявважає достатніми на цьому етапі провадження зібрані органами досудового розслідування докази для висновку про причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а доводи сторони захисту на незаконність проведеного обшуку та вилучених під час його проведення речей, та висновків експертів - підлягають дослідженню та оцінці на стадії судового провадження. Звернення сторони захисту із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене на думку заявника, службовими особами під час проведення обшуку, є правом і не впливає на обґрунтованість підозри.

За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".
У розумінні чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, суд виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Однак, слідчим суддею не встановлено очевидної необґрунтованості підозри. Наведені доводи скарги адвоката в цій частині стосуються перевірки доказів по суті, що здійснюється на стадії судового розгляду.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 14.02.2020 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 20.03.2020 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, складених старшим слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджених прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження № 0000207 від 07.06.2019 року відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.
Повний текст ухвали складено та оголошено 07.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1