БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1259/2020
Провадження № 1-кс/497/364/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 10.02.2009 року,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2020 року старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000221, відомості щодо якого 23 вересня 2020 рокувнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за первинною правовою кваліфікацією передбаченою ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , на початку вересня 2020 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, на західній околиці м. Болград Одеської області знайшов не менш восьми дикоростучих кущів коноплі, які викорчував та переніс у домоволодіння АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав, доглядаючи за будинком, та залишив ці рослини сушитися на території вказаного домоволодіння. В подальшому, ОСОБА_5 шляхом подрібнення та перетирання листя з кущів конопель, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та розфасував його у паперові згортки з метою подальшого збуту.

23.09.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено 13 паперових згортків з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, 8 висушених кущів конопель, речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані у полімерному пакеті, яку ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив та зберігав з метою збуту.

На думку слідчого, зібрані достатні докази для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного виготовлення, придбання, та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту.

В зв`язку з цим, є підстави для застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини, просила його задовольнити, стверджувала про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обґрунтованість підозри, надавши пояснення загальними фразами. При цьому, не змогла назвати хоча б один конкретний та реальний ризик.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав. Погодився зі слідчим, про наявність ризиків, стверджуючи про тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, що може спонукати останнього приховуватися від органу досудового розслідування та суду. Щодо обґрунтованості підозри, то прокурор зазначив, що підозру ОСОБА_5 він не погоджував, та нічого пояснити не може, підтримує лише клопотання слідчого.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання слідчого, та обставин викладених в ньому. Пояснив, що дійсно він на околиці м.Болград біля озера збирав дикоростучі рослини коноплі, які висушував, а потім подрібнював, та у подальшому вживав особисто, робив цигарки та палив, оскільки має гіпертонічне захворювання, та вживання конопель стабілізує тиск. Підтвердив, що розфасував речовину по невеличким пакетикам, рівно по стільки, щоб було на одну цигарку. Зберігав в домоволодінні, де він не проживає, а тримає господарство. До дому, де він і його сім`я, неповнолітні діти постійно проживають брав лише по одному пакетику. Категорично заперечує підозру слідчого, щодо збуту вилученої речовини. Також стверджував, що він був затриманий відразу ж після закінчення обшуку, на нього одягли кайданки та привезли до Болградського ВП, і більше не відпускали, хоча слідчий зазначила, що він був затриманий о 18:10 годині. Просив відмовити слідчій в задоволенні клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити, оскільки слідчим наведені загальні вимоги положень КПК, але жодного з ризиків, слідчим ніяким чином не доведено та не підтверджено. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є досить суровим, та не може бути застосований виключно на припущеннях слідчого. Підозра, яка оголошена ОСОБА_5 є необґрунтованою. ОСОБА_5 не заперечує, що він збирав дикоростучі рослини коноплі, сушив їх, подрібнював та вживав особисто, про що свідчить вилучений за місцем проведення обшуку «бульбулятор». Факту збуту жодним чином не підтверджено, а лише є припущенням слідчого. Крім того, відомості в ЄРДР були внесені за ст.307 ч.1 КК України, та в той же день слідчим перекваліфіковано на ст.307 ч.2 КК України безпідставно з посиланням на великий розмір вилученої речовини без наявності висновків експертів.
Вважав клопотання необґрунтованим, та наполягав на його відмові.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинені підозрюваним кримінальні правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження за № 0000221, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України (а.с.4).
23.09.2020 року в період часу з 13:00 до 14:07 години начальником СВ Болградського ВП Ізмаїльського ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_5 (а.с.14-15).

За результатами проведеного обшуку було виявлено і вилучено:

1.Електронні ваги, одну пластикову пляшку з обрізаною верхушкою з написом «кока кола» та пристрій для подрібнення речовини, що опечатані у експертний пакет за №EXP0318287;

2.Речовину рослинного походження у сухому виді, зеленого кольору, яка упакована у експертний пакет за №0008534;

3.Сім кущів в сухому виді, що упаковані у мішок білого кольору;

4.Один кущ в сухому виді, який упакований у поліетиленовий пакет чорного кольору;

5.Речовину рослинного походження у сухому виді, яка упакована у експертний пакет за №0001747;

6.Речовину рослинного походження у сухому виді, яка упакована у експертний пакет за №0001746;

7.Паперовий блокнот, три пластикові трубки, телефонну картку «УкрТелеком» з нашаруванням, два поліетиленові пакета з порошком білого кольору, яке упаковане у експертний пакет за №1006677.

Ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 року на підставі клопотання слідчого було накладено арешт на вилучене під час обшуку майно (а.с.17, 18-19).

У подальшому в цей же день старшим слідчим оглянуті предмети, а саме поліетиленові експертні пакети та інші пакети, без їх розпакування, в які було запечатано майно, що вилучалося під час обшуку (а.с.21).
Вилучене майно згідно постанови старшого слідчого визнано речовими доказами та передано на зберігання (а.с.22).

Тоді ж, 23.09.2020 року старшим слідчим СВ Болградського ВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження №0000221 від 23.09.2020 року з ч.1 ст.307 КК України на ч.2 ст.307 КК України (а.с.20).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 23.09.2020 року, значиться час затримання ОСОБА_5 18:10 година, протокол складено о 00:45 годині 24.09.2020 року (а.с.30).
24.09.2020 року у проміжок часу з 00:07 години до 00:36 години старшим слідчим СВ Болградського ВП ОСОБА_8 проведено огляд предметів за участю інспектора криміналіста ОСОБА_9 : речовини рослинного походження, що запакована була в експертний пакет №0008535 з метою проведення експрес-тесту вказаної речовини для встановлення належності цієї речовини до наркотичного засобу (а.с.33-35).
Слідчий суддя звертає увагу, що зазначена слідча дія була вчинена у нічний час, в порушення вимог ст.223 ч. 4 КПК України, якою визначено, що проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.
Проведений огляд предметів, не є тим винятковим випадком, коли затримка його проведення може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного, оскільки майно (предмет) який оглядався вже був вилучений, а підозрюваний на цей час був затриманим.

24.09.2020 року о17:30 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України (а.с.37-38), який відмовився від підпису та отримання. Захисником здійснено відмітку про те, що підозра оголошена після спливу 24 годин, так як ОСОБА_5 був затриманий 23.09.2020 року о 14:07 годині.

Таким чином, в силу положень ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на встановлені обставини під час судового розгляду, на переконання слідчого судді доводи слідчого не підтверджуються належними, допустимими і необхідними на даному етапі досудового розслідування доказами, та не узгоджуються із вимогами кримінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для затримання особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
А ні слідчий, а ні прокурор не довели наявність хоча б одного із перелічених ризиків.
Досить сумнівним є посилання слідчого на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на який вказує «сам спосіб скоєння умисного правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, де він займав активну роль, що безпосередньо свідчить на той факт, існують цілком доведені ризики продовження підозрюваним злочинної діяльності у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу».
Слідча не змогла пояснити в судовому засіданні, що вона мала на увазі вказуючи в клопотанні зазначені обставини, яку саме активну роль займав підозрюваний і в чому саме, і чим підтверджується, що підозрюваний продовжить злочинну діяльність, і з яких підстав слідча дійшла такого висновку. Навпаки, такі твердження слідчої спростовуються тим, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і підозрюється вперше.

На думку слідчої «сама загроза покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна значно підвищує процесуальні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду з боку підозрюваного у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу».
Слідчий суддя вважає, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, то суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій.
Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.
Разом з цим, слідчою на обґрунтування зазначеного ризику не надано жодних доказів і не зазначено ніяких фактів, та є виключно її голослівним припущенням.

Посилання слідчої на те, що «у підозрюваного не існує значних стійких соціальних зв`язків, які би гарантували його належну процесуальну поведінку» спростовується наданою слідчому судді характеристикою, з якої вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання і реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає зі своїми батьками, та двома неповнолітніми дітьми, які перебувають на його утриманні (а.с.28). Також суду на підтвердження надано копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.45-47).

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, прийшов до висновку про відсутність ризиків передбачених 177 КПК України.

Окрім ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри.
Важливим в даному випадку є те, що прокурор присутній під час розгляду цього клопотання, жодних пояснень щодо обґрунтованості підозри не надав, посилаючись на те, що він не погоджував «Повідомлення по підозру» оголошену ОСОБА_5 .
В той же час, слідчий вважала, що все ж таки підозра, яка оголошена ОСОБА_5 за ст.307 ч.2 КК України є обґрунтованою, однак не змогла переконати слідчого суддю, якими саме доказами ця підозра обґрунтовується.
Слід зазначити, що досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, потребує чітких нормативних та теоретичних орієнтирів стосовно діяльності слідчого судді у аспекті протидії необґрунтованому кримінальному переслідуванню.
Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.
У Рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства), § 32.
Так дійсно, під час розгляду даного клопотання було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив правопорушення. Разом з цим виникає питання: яке саме? Адже саме, від обґрунтованості підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення залежить питання обрання запобіжного заходу, тим паче, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.183 КПК України чітко визначені випадки коли може вирішуватися питання про можливість застосовування вказаного запобіжного заходу.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше не був судимий, то можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише у разі, якщо особа підозрюється:
- у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
- у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В зв`язку з цим, слідчим суддею звернуто увагу на те, що з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку у гр. ОСОБА_5 слідча звернулася в рамках кримінального провадження за фактом вчинення крадіжки: ст.185 ч.3 КК України. Тобто, на цей час жодної підозри відносно ОСОБА_5 у збуті наркотичних засобів у органу досудового розслідування не було.
За результатами проведеного обшуку у гр. ОСОБА_5 відомості про виявлений злочин були внесені 23.09.2020 року до ЄРДР за первинною кваліфікацією за ст. 307 ч.1 КК України: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
В той же день, старшим слідчим було здійснено перекваліфікацію кримінального правопорушення в кримінальному провадження №0000221 від 23.09.2020 року на ч.2 ст.307 КК України, за якою санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Однак, з постанови старшого слідчого СВ Болградського ВП ОСОБА_4 не вбачається жодних обставин, фактів, доводів, доказів, які були б підставою для здійснення перекваліфікації кримінального злочину.
Адже, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова структурно складається із трьох частин вступної, мотивувальної та резолютивної. У мотивувальній частині обов`язково зазначаються відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК
України.
З огляду на зазначені вимоги процесуального закону, слідча ОСОБА_4 мала би зазначити обставини, які спонукали її винести постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення, тобто:
- встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження, що мають кримінально-правове значення, або ж навпаки, ті обставини, які раніше бралися до уваги при кваліфікації, визнані недоведеними;
- змінився кримінальний закон у бік пом`якшення відповідальності, оскільки такий закон має зворотну силу;
- допущена помилка при попередній кваліфікації;
- встановлені зловживання посадових осіб, допущені при кваліфікації діяння;
- змінилися обов`язкові правила кваліфікації.
Саме за наявності хоча б однієї з цих обставин уповноважені особи виносять постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення, посилаючись при цьому на зібрані і наявні у матеріалах кримінального провадження докази.
Зазначені вимоги КПК України слідчою не виконані.

Наразі, за наслідками дослідження матеріалів кримінального провадження у тому обсязі у якому вони зібрані слідчою на час звернення з цим клопотання до слідчого судді, не було жодних даних, які б давали можливість стверджувати, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України.
Разом з цим, саме на тяжкість покарання посилається слідча як в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так під час судового розгляду цього клопотання.
Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, втім, обґрунтована підозра має підтверджуватися конкретними фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією. Такі фактичні обставини повинні бути чіткими та зрозумілими і знайти своє відображення у відповідному рішенні компетентного органу, тобто у «Повідомленні про підозру».
При цьому, слід звернути увагу, що «Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення або становлять інше кримінальне правопорушення ніж те, про яке йдеться в підозрі (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).
Підсумовуючи зазначене, слідчий суддя не зміг переконатися в обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_5 , та і присутні слідчий і прокурор не намагалися довести зазначене.

Щодо часу затримання підозрюваного та повідомлення йому про підозру.
Згідно протоколу обшуку від 23.09.2020 року, обшук проводився у проміжок часу з 13:00 години до 14:07 години (а.с.14-15).
В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.09.2020 року значиться час затримання ОСОБА_5 18:10 година (а.с.30-32).
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні стверджував, що відразу ж після закінчення обшуку, на нього одягли кайданки і він був доставлений до Болградського ВП, потім в Ізмаїльський СІ, а надалі до суду.
Слідча ОСОБА_4 заперечувала зазначені твердження підозрюваного, та разом з цим на спростування таких тверджень жодних доказів не надала. А саме, що ОСОБА_5 було вручено повістку про необхідність прибуття до Болградського ВП для прийняття участі в процесуальних діях, що ОСОБА_5 сам прибув до ВП, тощо.
Повідомлення про підозру від 24.09.2020 року було оголошено ОСОБА_5 24.09.2020 року о 17:30 годині, про що є відповідна відмітка (а.с.37-38).
Також мається зауваження захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 фактично був затриманий о 14:07 годині 23.09.2020 року.
В силу вимог ст.278 ч.2, ч.3 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Згідно ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Тобто, момент затримання - це короткий, точно визначений через дату у годинах і хвилинах у координатах певного місця відрізок часу, з якого особа через застосування до неї сили, тобто прикладення фізичної енергії людини, або через підкорення наказу фактично позбавляється свободи пересування і змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Так чи інакше, і момент затримання уповноваженою службовою особою, і момент фактичного затримання особою, не уповноваженою на затримання, повинен бути точно зазначений у протоколі затримання, оскільки він має вирішальне значення, з одного боку, для обчислення як строку затримання, так і строку подальшого тримання особи під вартою, оскільки час з моменту фактичного затримання "кожним" до моменту передачі затриманої особи у розпорядження уповноваженої службової особи повинен входити в строк затримання, а з іншого - для захисту затриманою особою своїх прав, свобод та законних інтересів.
Вказане також має важливе значення, для обчислення строку (24 години) для вручення особі повідомлення про підозру.

Окрім всього вище зазначеного, слідчий суддя звертає увагу на наступне, що є не меш важливим при розгляді даного клопотання.
Повідомлення про підозру від 24.09.2020 року, що була оголошена ОСОБА_5 складена і підписана старшим слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ..
Погоджене «Повідомлення про підозру» прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .
Разом з цим, з досліджено Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000221 від 23.09.2020 року є в наявності відмітка про ПІП прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво: ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .. Прізвище прокурора ОСОБА_15 в даному переліку відсутнє.
А ні до клопотання про обрання запобіжного заходу, а ні в оригіналах матеріалів кримінального провадження на час розгляду цього клопотання, постанова про групу прокурорів в даному кримінальному провадженні не була додана, тобто взагалі такий документ був відсутній.
Тому наразі постає питання, хто погодив «Повідомлення про підозру», і чи взагалі було повідомлено ОСОБА_5 про підозру, оскільки наявний документ складений з порушенням вимог КПК України, так як не підтверджено належним, допустимим і необхідним доказом процесуальний статус особи, яка погодила «Повідомлення про підозру».

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184,193,194,196, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 28.09.2020 року о 09:30 годині.

Слідчий суддя: ______________ ОСОБА_1