УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2019 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: востаннє 22.09.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 121, 71 ч.1, 70 ч.4 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 і ч.2 ст. 185 КК України, -
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити свій, яким виправдати його за недоведеністю винуватості за ч.2 ст. 186 КК України.
___________________________________________________________________

Провадження: № 11-кп/812/383/20 Суддя першої інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 і ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарання за даним вироком та вироком від 22.09.2016 року Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 121, 71 ч.1, 70 ч.4 КК України, скасованого вироком Миколаївського апеляційного суду від 16.11.2018 року, остаточно призначить ОСОБА_5 покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією частки майна, яке є його власністю.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що вважає не доведеною його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Стверджує про відсутність доказів, що доводили б його вину у пограбуванні потерпілого ОСОБА_9 і надані суду покази потерпілого не відповідають дійсності, а є спробою оговорити його.
Окрім того, вважає покази свідка ОСОБА_10 також такими, що не відповідають дійсності та наполягає, що свідок не міг його впізнати, як чоловіка, що міняв валюту. При цьому, стверджує, що саме впізнання проведено с порушенням КПК України.
Також зазначає, що з висновку експерта про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого не вбачається, що саме він їх наніс.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

08.06.2017 року у період часу з 13:00 по 14:00 годин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв вул. Терасна, 3, шляхом вільного доступу зайшов до коридору спільного користування, де біля одних із дверей побачив кухонну мийку з нержавіючої сталі. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та потерпілої ОСОБА_11 , викрав кухонну мийку з нержавіючої сталі, яка знаходилась біля вхідних дверей до квартри №6 зліва за вищевказаною адресою.

Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 480 грн.

Крім того,19.10.2017 року о 17:00 годин, ОСОБА_5 , знаходячись на літній площадці бару «Гурман», який розташований на перехресті вул. 8 Березня та пров. Радіо в м. Миколаєві, побачив потерпілого ОСОБА_9 у якого, на той час, перебував пакет із грошовими коштами, після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, на відкрите викрадення чужого майна, прослідуючи за потерпілим, приблизно о 17:10 годин, біля будинку №39 по вул. 8 Березня в м. Миколаєві, ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та шляхом ривку, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволодів спільними із потерпілою ОСОБА_12 , грошовми коштами у розмір 500 «Євро».

Після чого, ОСОБА_5 , забравши вищевказане майно та утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 15523,64 гривень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 і ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності.

Є безпідставними доводи обвинуваченого, щодо недоведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції свою вину у нападі на потерпілого ОСОБА_9 не визнав та пояснював, що нападу не вчиняв, дійсно 19.10.2017 року був в барі «Гурман» із друзями, бачився із потерпілим ОСОБА_9 , який був разом із своєю співмешканкою, вони всі вживали спиртні напої, стосунки у них були дружні, був в барі до вечору, потім відразу пішов додому, коли пішов з бару потерпілий не знає.

Але такі твердження апелянта спростовуються зібраними по справі та дослідженими в суді першої інстанції доказами в їх сукупності.
Так, потерпілий ОСОБА_9 суду першої інстанції показав, що йому зателефонувала ОСОБА_13 та попросила його прийти та отримати гроші, які їй надійслав син. Він пішов, отримав гроші, після чого прийшов на літню площадку бара «Гурман», передав конверт з грошима Філевській, яка вголос сказала, що син переслав їй 500 Євро на лікування. В цей час в барі було п`ять чоловік, ОСОБА_5 він тоді бачив вперше. Потім коли пішов додому, його біля під`їзду наздогнав ОСОБА_14 , сказав, пішли до бару, оскільки Філевській стало погано. Потім ОСОБА_5 вкусив його, вирвав гроші та втік.

Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції пояснив, що він працював у пункті обміну валюти, до нього прийшов чоловік, щоб обміняти гроші, у нього була валюта «Євро». Підтвердив, що це був саме обвинувачений ОСОБА_5 , у пункті обміну було світло, то він розгледів та запам`ятав ОСОБА_14 .

Крім вище вказаних показань потерпілого, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними письмовими доказами, які є в матеріалах кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_9 просить вжити заходи до наглядно знайомого чоловіка, який 19.10.2017 року приблизно о 17:10 годин, находячись біля 2 під`їзду будинку №39 по вул.. 8 Березня в м. Миколаєві, відкрито із застосуванням насильства, заволодів грошовими коштами у розмірі 500 «Євро»;

- витягом з ЄРДС №0004105 від 19.10.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України, згідно якого 19.10.2017 року надійшла заява від ОСОБА_15 , який просить вжити заходи до невстановленої особи, яка 19.10.2017 року приблизно о 17:10 годин, находячись біля 2 під`їзду будинку №39 по вул.. 8 Березня в м. Миколаєві, викрав грошові кошти у розмірі 500 Євро, які належать ОСОБА_9 , чим заподіяв матеріальну шкоди на суму 15700 грн.;

- протоколом огляду місця події від 19.10.2017 року, згідно якого об`єктом є відкрита ділянка місцевості, розташована біля 2 під`їзду будинку №39 по вул. 8 Березня в м. Миколаєві,

- висновком експерта №1638 від 23.10.2017 рок, згідно якого у ОСОБА_9 має місце тілесне ушкодження у вигляді садни в лобній області голови, яке утворилось від однократної дії тупого твердого предмету, яким могли бути руки, ноги, зуби людини та інші, з давністю утворення біля 4-х діб до часу огляду;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фотознімку №1 ( ОСОБА_5 ) особу, як таку, що 19.10.2017 року приблизно о 17:10 годин, знаходячись біля 2 під`їзду будинку №39 по вул. 8 Березня в м. Миколаєві, відкрито, із застосуванням сили, відібрав у нього грошові кошти у сумі 500 «Євро», при цьому дана особа має призвисько « ОСОБА_16 »;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав на фотознімку №2 ( ОСОБА_5 ) особу, як таку, що 19.10.2017 року у вечірній час, знаходячись в обмінному пункті, обміняв у нього грошові кошти «Євро»;

Суд ретельно і належним чином дослідив докази у провадженні з точки зору їх належності та допустимості, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку.

Покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 повністю узгоджуються з письмовими доказами, є послідовними і судом не висловлено сумнівів щодо них, не наводять обґрунтованих доводів про це і ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі.

До зазначеного апелянтом, що покази потерпілого ОСОБА_9 є спробою оговорити його, колегія суддів відноситься критично з огляду на те, що покази потерпілого знайшли своє підтвердження показами свідків та дослідженими матеріалами провадження.

За такого, дослідивши докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у нападі з метою відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.186 КК України.

Твердження обвинуваченого, що свідок ОСОБА_10 не міг його впізнати, як чоловіка, що міняв валюту, оскільки вже було темно є безпідставними з огляду на наступне.

Суд першої інстанції безпосередньо допитав даного свідка і він надав під присягою саме зазначені судом пояснення, які повністю узгоджувались з поясненнями потерпілого та іншими письмовими доказами, дослідженими судом.

Як вбачається з запису судового засідання на технічному носії та з журналу судового засідання від 17.10.2019 року, свідок ОСОБА_10 зазначає, що ввечері 19.10.2017 року міняти валюту приходив саме ОСОБА_5 , на запитання захисника щодо освітлення свідок відповідає, що в обмінному пункті є освітлення, світили лампи, тому він і розгледів чоловіка який обмінював грошові кошти «Євро».( т.2 а.с.п.87)
Доводи обвинуваченого, що процедура впізнання проведена с порушенням КПК України, оскільки працівниками поліції під час процедури була пред`явлена тільки одна його фотографія, не знайшли підтвердження матеріалами судового провадження.
Так, згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2017 року, які містяться в матеріалах справи, потерпілим та свідку було надано чотири фотознімки, серед яких вони впізнали ОСОБА_5 , як особу яка вчинила напад на потерпілого та яка обмінювала грошові кошти « Євро» в обмінному пункті, який розташований на зупинці громадського транспорту « Радянська». ( т.2 а.с. п. 21-22,31-32)
Твердження апелянта, що висновок експерта №1638 від 23.10.2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 мають місце легкі тілесні ушкодження не доводить, що це саме він їх спричинив, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки слідчим на вирішення експерту були поставлені питання тільки відносно наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , та який їх характер, механізм та давність утворення, локалізація та ступень тяжкості.

У висновку даної експертизи зазначено, що під час огляду встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 має в лобній частині голови зліва садно зірчатої форми, тобто легкі тілесні ушкодження, що могли утворитись в результаті дії тупих твердих предметів ( руки, зуби) в строк та при обставинах вказаних потерпілим.

Дана судово медична експертиза проведена у відповідності до вимог інструкції про проведення судово-медичної експертизи та висновок експерта повністю узгоджується з поясненнями потерпілого та іншими доказами, дослідженими судом.
Як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд дотримався вимог ст.65 КК України. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, вчинив злочин маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку в ОНД з 2002 року з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, зловживання алкоголем, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, в 2002 року лікувався стаціонарно з діагнозом: опійна наркоманія, синдром залежності.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання судом не було встановлено.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення ним нових злочинів.
За такого, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим, тому не вбачає підстав для його скасування, як того просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2019 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: