Справа № 621/508/20
Пр. № 1-кп/621/142/20
ВИРОК
05 жовтня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя- ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у злочині, передбаченому статтею 126-1 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
08 червня 2019 року близько 21:20 год., ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , у стані сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої нецензурно висловлювався на адресу останньої, погрожував фізичною розправою, чим принизив її честь та гідність. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2019 року ОСОБА_6 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 13 вересня 2019 року о 21: 30 год., ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , за місце свого проживання, де мешкає разом з матір`ю ОСОБА_4 , у стані сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої нецензурно висловлювався на адресу останньої, погрожував фізичною розправою, чим принизив її честь та гідність. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 30.09.2019 року ОСОБА_6 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У період часу з жовтня 2019 року по 08 лютого 2020 року ОСОБА_6 , систематично вчиняв сварки, в ході яких здійснював психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , яке виявилось в образах, залякуванні, що призвело до психологічних страждань потерпілої, втрати можливості повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки.
Так, 08 лютого 2020 року близько 13:40 год., ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , за місце свого проживання де мешкає разом з матір`ю ОСОБА_4 , у стані сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої нецензурно висловлювався на адресу останньої, погрожував фізичною розправою, чим принизив її честь та гідність, що призвело до психологічних страждань останньої, свої дії ОСОБА_6 припинив після прибуття працівників поліції.
Зазначеними діями ОСОБА_6 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
05 жовтня 2020 року під час судового провадження між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних вище обставин; сторони погодились на призначення ОСОБА_6 , узгодженого покарання за статтею 126-1 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 рік з застосуваннням положень статтей 75,76 Кримінального кодексу україни.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення; наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Захисник просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 , просила затвердити зазначену угоду про примирення; наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.
Прокурор ОСОБА_3 , вважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, не заперечувала проти затвердження угоди.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного:
Відповідно пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 1 статті 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.
Згідно з частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , належить кваліфікувати за статтею 126-1 Кримінального кодексу України.
Згідно зі статті 12 КК України злочин, передбачений ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином.
Угода про примирення укладена за ініціативою потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Встановлено, що укладення угоди між потерпілою ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_6 , є добровільним; зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України.
З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 , розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; а потерпіла ОСОБА_6 , розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відсутні передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення.
Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним і сторони дійсно примирилися; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про примирення підлягаю затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у злочині, передбаченому статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Головуючий: