10.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/2412/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000645 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, м. Бердянськ, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого на посаді монтажника в Дніпропетровській філармонії, неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , ранішесудимий:
-28.11.2002 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців. 17.10.2005 року умовно-достроково звільнений з Оріхівської ВК Запорізької області, невідбутий строк 1 місяць 15 днів;
-06.12.2007 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовий строком 3 роки;
-10.03.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ст. 71 КК України за сукупності вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 02.01.2013 року умовно-достроково звільнений із Кам`янської ВК Запорізької області, не відбутий строк 1 рік 16 днів;
-13.11.2013 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 357 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. Згідно ст. ст. 71, 72, 81 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 10.03.2010 року - до відбуття 1 рік 3 місяці позбавлення волі;
-14.10.2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України - до відбуття 1 рік 4 місяця позбавлення волі;
-03.06.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 09.02.2016 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку 1 день 2 дня позбавлення волі. 26.08.2016 року прибув у Софіївську ВК Запорізької області. 25.07.2018 року умовно-достроково звільнений з Софіївської ВК Запорізької області, не відбутий строк 1 рік 1 місяць 4 дня,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та знов, повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 26 лютого 2020 року приблизно о 14 години 00 хвилин, перебував у приміщенні магазину, розташованого за адресою; м. Дніпро, пл. Новокодацька, 2, коли до нього із проханням здійснити ремонт телефону звернулась раніше незнайома йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює продавцем у вищевказаному магазині. В той же час та в тому ж місці ОСОБА_5 продемонструвала мобільний телефон «Meizu M3note», який потребував програмного налаштування, в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_6 під приводом ремонту мобільного телефону «Meizu M3note», взяв вказаний мобільний телефон у ОСОБА_5 , заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. ОСОБА_5 при цьому довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, що після ремонту, останній поверне їй мобільний телефон, добровільно передала йому свій мобільний телефон «Meizu M3note». Після чого, ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон «Meizu M3note», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 1500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах та час, шляхом зловживання довірою, заволодів майном, а саме, мобільним телефоном «Meizu M3note», що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштований, неодружений, який на утриманні не має малолітніх або неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 832 від 19.03.2020 року, витрати на яку складають 150,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в три роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 150,00 грн. (сто п`ятдесят гривень 00 копійок), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 832 від 19.03.2020 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1