ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1457/20 Справа № 202/2504/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 17 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 17 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.
Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
При цьому колегія суддів враховує правові висновки викладені в Постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), а саме: що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (пункт 44 рішення від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини», заява № 42527/98; пункт 98 рішення від 10 травня 2001 року у справі «T.P. and K.M. проти Сполученого Королівства», заява № 28945/95, та інші) і встановлення на нормативному рівні відповідних процесуальних фільтрів для апеляційного перегляду, наприклад, визначення судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, не суперечить практиці ЄСПЛ.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.
У відповідності до вимог ч 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно з п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали, апелянт оскаржує ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , в якій останній просив скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 17.09.2020 року та зобов`язати прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 чи іншу уповноважену особу, розглянути у відповідності до чинного законодавства клопотання про закриття кримінального провадження № 0001341 від 23.08.2019 року, та винести вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження.
Між тим, статтею 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, і відповідно до визначеного переліку, оскарження даної ухвали, на відміну від ухвали про про відмову у задоволенні скарги на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження саме на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу чинним законодавством не передбачено.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддядоповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Тому, з огляду на викладене, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 оскільки дана ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню в порядку ст.309 КПК України не підлягає.
Керуючись ст.ст. 309, 392, 399 КПК України, суддя-доповідач

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 17 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського апеляційного суду: ОСОБА_2