ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2010/20
Провадження №1-в/477/121/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого не з`явився,
під розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області про затримання та направлення до місця відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Вітовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області (далі орган виконання покарання) звернувся до суду з даним поданням, в якому зазначив про наступне.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та 1 місяць і був ознайомлений з порядком слідування до місця відбуття покарання, попереджений про наслідки неприбуття про що йому був вручений письмовий припис. Проте в строк до 25 вересня 2020 року до виправного центру для відбуття призначеного покарання в с. Богомази Новобузького району Миколаївської області не прибув без поважних причин. Первысними діями встановлено, що він зник з місця проживання, тому для його розшуку до органу поліції направлено подання. Вважав, що він навмисно ухиляється від відбуття покарання, тому суд повинен дати дозвіл на його затримання і доставку до місця відбуття покарання.

Представник органу виконання покарання та прокурор в судовому засіданні подання підтримали та просила його задовольнити з вищевказаних підстав.
Засуджений ОСОБА_5 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду подання, однак в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, що за змістом положень ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Розглянувши подання, заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, перевіривши матеріали особової справи, суд приходить до таких висновків.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків - з вироком від 22 січня 2018 року Жашківського райоонного суду Черкаської області до остаточного покарання у виді 1 року і 1 місяця обмеження волі.
04 вересня 2020 року вирок набрав законної сили.
Процедура направлення засуджених до обмеження волі для відбування даного покарання врегульована ст. 57 КВК, діючим Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31.01.2019 за №120/33091 (далі - Порядок).
Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України, п. 2 ч. 2 розділу ХІ Порядку особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, п. 8 ч. 2 розділу ХІ Порядку в разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.
Положеннями ч. 1, 6 ст. 88 КВК України встановлено, що засуджені до позбавлення волі особи направляються до місця відбування покарання під вартою; порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.
17 вересня 2020 року вирок відносно ОСОБА_5 надійшов на виконання до органу виконання покарання за місцем проживання засудженого.
22 вересня 2020 року він отримав в органі виконання покарання припис, яким йому було зобов`язано самостійно протягом трьох діб виїхати до виправного центру до місця відбуття покарання за адресою: Миколаївська область, Новобузький район, с. Богомази, куди прибути до 25 вересня 2020 року. Також під розпис йому було роз`яснено про наслідки невиконання припису, зокрема і можливість його затримання та примусового направлення до місця відбуття покарання.
В той же час, відповідно до повідомлення ДУ "Новобузький виправний центр №103" від 10 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_5 у встановлений законом строк до цього виправного центру не прибув.
Згідно отриманої від Грейгівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області довідки від 19 жовтня 2020 року, за останнім відомим своїм місцем проживання він відсутній.
Таким чином, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 умисно, без поважних причин, ігнорує виданий органом виконання покарання припис про необхідність виїзду до виправного центу для відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді обмеження волі, тому він підлягає направленню до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Статтею 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, тобто: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 58, 88 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2020 до 1 року та 1 місяця обмеження волі, затримати та направити до місця відбування покарання Державної установи "Новобузький виправний центр №103", що знаходиться в с. Богомази Новобузького району Миколаївської області, в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі за місцем відбування покарання.
Відповідно до ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зарахувати час перебування під вартою, а також слідування під вартою до виправного центру, виходячи зі співвідношення одного дня позбавлення волі - двом дням обмеження волі.
Копію даної ухвали направити для виконання до Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1