Єдиний унікальний номер 722/1891/20
Номер провадження 1-в/722/4/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника СВК-67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, а тому застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі є передчасним.
Заступник голови спостережної комісії Сокирянської райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 покладає на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2013 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, до покарання у виді 9-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховується з 12.01.2013 року.
Згідно розпорядження Деснянського районного суду м.Києва вирок суду відносно засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 09.12.2013 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2013 року, строк його попереднього ув`язнення з 12.01.2013 року по 08.12.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 14.02.2021 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину (ч.4 ст.187 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.01.2013 року. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений відбуває покарання з 10.01.2014 року.
Згідно матеріалів особової справи та довідки про заохочення і стягнення, складеної начальником відділення СПС №4 ОСОБА_7 , за час перебування в слідчому ізоляторі м.Київ за порушення вимог режиму утримання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав. За період перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» за порушення вимог режиму відбування покарання у п`яти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені лише в жовтні 2020 року, жодного заохочення за час відбування покарання не має.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №280 від 21.12.2020 року та матеріалів особової справи встановлено, що по прибуттю до установи періодично був залучений на різні виробничі дільниці підприємства установи, до роботи відносився погано, поставлені йому змінні завдання у повному обсязі не виконував. З жовтня 2015 року по червень 2016 року та в період з квітня та вересня 2017 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З липня 2016 року по лютий 2019 року був працевлаштований в гірничій дільниці №1 в якості вибірника-складальника каменю стінового, поставлені йому змінні виробничі завдання у повному обсязі не виконував. З березня 2019 року та по даний час працевлаштований в майстерні установи в якості токаря, встановлені виробничі завдання виконує.
Із дослідженої характеристики, затвердженої начальником установи 04.01.2021 року та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 по відношенню до персоналу установи не завжди тактовний, по відношенню до засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості, роботи з благоустрою в місцях позбавлення волі виконує неохоче та потребує контролю за якістю їх виконання, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки, за час відбування покарання в установі здобув спеціальність «Токар» в навчальному центрі, що функціонує при установі, однак в подальшому участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав. За характером слабкий, неврівноважений, переважає меланхолійний тип темпераменту.
Як встановлено із довідки медичної частини №219 від 17.12.2020 року засуджений ОСОБА_5 практично здоровий, працездатний. В теперішній час стан здоров`я засудженого задовільний.
Як вбачається із довідки №146, виданої бухгалтерією ДП «Сокирянська виправна колонія (№67)», станом на 17.12.2020 року на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення із засудженого ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 311133,82 грн., який надійшов до установи 05.08.2015 року. На даний час відшкодовано шкоди лише на загальну суму 5439,53 грн.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до виписки з протоколу засідання комісії відділення №4 з оцінки ступеню виправлення засуджених №1 від 08.01.2020 року, засуджений ОСОБА_5 станом на 08.01.2020 року дотримується встановленого режиму відбування покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності та особу засудженого, суд вважає, що як поведінка ОСОБА_5 , так і його відношення до праці протягом всього часу відбування покарання, не були достатньо сумлінними, а тому останній, на думку суду, на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, як «довів своє виправлення».
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1