УХВАЛА
6 листопада 2020 року

м. Київ
справа №521/13443/18
провадження №51-5224ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 липня 2020 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурор порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону прокурором не дотримано. Так, останній вказує у своїй касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції положень п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК, так як оспорювана ним ухвала цього суду була постановлена в відсутності потерпілого ОСОБА_5 , належним чином, як зазначає прокурор, не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Проте, виходячи з приписів п. 7 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Однак, як убачається з матеріалів касаційного провадження, потерпілий ОСОБА_5 або представник в його інтересах касаційну скаргу до Верховного Суду не подавали, а тому й не має належного обґрунтування в касаційній скарзі прокурора, як дана обставина перешкодила чи могла перешкодити суду апеляційної інстанції постановити законне та обґрунтоване рішення з огляду на положення ст. 412 КПК.
Окрім цього, у касаційній скарзі прокурор наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судом апеляційної інстанції, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також прокурор ОСОБА_4 не вказує й на конкретні порушення вимог закону, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони обвинувачення, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у касаційній скарзі прокурора належного обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 липня 2020 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж семи днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення ним вказаних недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3