Справа № 347/2147/20
Провадження № 1-кс/347/610/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 19.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000322 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
Із клопотання вбачається, що 19.11.2020 навантажувач-екскаватор марки ЮЗМ-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області із русла річки «ПІСТИНЬКА», що в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, здійснював незаконне видобування піщано-гравійної суміші, яку в подальшому навантажував на борт автомобіля марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням невстановленої особи.

19.11.20 і під час проведення огляду місця події на річці Пістинька в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на борт якої здійснювалась погрузка незаконно здобутої піщано-гравійної суміші та яка присутня на борті. В ході огляду було відібрано зразки вказаної піщано-гравійної суміші з борта до поліетиленового пакету для проведення подальшої судової експертизи.
Згідно бази даних ІПН «НАІС», автомобіль марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Малий Рожин Косівського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.06.2011 року.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити повністю та накласти арешт на речовий доказ: автомобіль марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит с. Малий Рожин Косівського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.06.2011 року, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій.
Володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судовому засіданні не заперечував щодо клопотання слідчого.

Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію протоколу огляду місця події (а.с.4-5), постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу знаряддя вчинення злочину від 20.11.2020 року (а.с.6), копія відповіді на запит з бази даних ІПН «НАІС» від 20.11.2020 року (а.с.7) - суд вбачає підстави для задоволення даного клопотання.

Суд вважає, що в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що вказана в клопотанні річ має значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000322 від 19.11.2020 року, а тому, з метою її збереження як доказу та забезпечення проведення необхідних слідчих дій, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речового доказу та забезпечення проведення необхідних слідчих дій, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речовий доказ: автомобіль марки ЗИЛ-131 зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Малий Рожин Косівського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.06.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1