Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5922/20
Провадження № 1-в/490/265/2020
У Х В А Л А

14 січня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання начальника Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про приведення в відповідність із вимогами діючого законодавства вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 04 травня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 17 вересня 2020 року начальник Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" звернувся до суду із поданням, у якому просив про пом`якшення засудженому основного покарання, спираючись про те, що наразі набув чинності закон, що пом`якшує покарання за вчинений засудженим злочин.

Під час судового розгляду представник органу виконання покарань - Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області - подання підтримала.

При цьому вона не спромоглась уточнити, яким саме чином, на думку органу виконання покарання, призначене засудженій основне покарання має бути зміненим.

2. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважав, що це подання підлягає частковому задоволенню та призначене засудженому основне покарання слід змінити на покарання у вигляді обмеження волі у передбаченому законом та вироком суду розмірі.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 04 травня 2020 року громадянин ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України (незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту), та за вчинення цього злочину йому було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Цим же вироком було ухвалено про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 Кримінального Кодексу України у разі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

2. Наразі встановлений засудженому іспитовий строк не сплинув, в зв`язку із чим він перебуває на обліку в Центральному районному відділі філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області; встановлені йому обов`язки виконує сумлінно, нових злочинів не вчиняв.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

1. Відповідно до статті 5 Кримінального Кодексу України:

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість /частина 1/.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі /частина 2/.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи /частина 3/.

2. Відповідно до частини 1 статті 185 Кримінального Кодексу України в редакції, що діяла на момент ухвалення вироку:
Незаконне … придбання, зберігання … наркотичних засобів… - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до частини 1 статті 185 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 лютого 2018 року/, що діє як на момент звернення з цим поданням, так й на теперішній час
Незаконне … придбання, зберігання … наркотичних засобів… караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

3. Відповідно до частини 3 статті 74 Кримінального Кодексу України: "Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу".

4. Відповідно до частини 2 статті 72 Кримінального Кодексу України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

5. Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Кодексу України
Якщо суд … при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

6. Відповідно до частини 1 статті 57 Кримінального Кодексу України
Покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

1. Санкція частини 1 статті 307 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 лютого 2018 року/ не передбачає такий вид основного покарання, як позбавлення волі; передбачає лише більш м`які види основного покарання.

2. Санкції частини 1 статті 307 Кримінального Кодексу України як в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 лютого 2018 року, так й - в попередній редакції - передбачають такий вид основного покарання, як обмеження волі.

2.1. При цьому у разі застосування передбаченого санкцією частини 1 статті 307 Кримінального Кодексу України як в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 лютого 2018 року покарання у вигляді обмеження волі в порядку передбаченому частиною 3 статті 74 Кримінального Кодексу України таке призведе до того, що до відбуття засудженому буде визначене покарання, що в перерахунку на позбавлення волі становитиме 2 роки 06 місяців. Тобто, внаслідок застосування такого покарання у передбаченому для цього порядку засудженому буде визначене більш суворе покарання, ніж призначене йому вироком суду.
Отже, в цій частині Закон України № 2617-VIII від 22 лютого 2018 року погіршує становище засудженого.

2.2. В той же час, застосування передбаченого попередньою редакцією частини 1 статті 307 Кримінального Кодексу України покарання у вигляді обмеження волі у максимальному передбаченому цією нормою розмірі призведе до пом`якшення кримінальної відповідальності засудженого.

Наведене у сукупності доводить, що відносно ОСОБА_5 Закон України № 2617-VIII від 22 лютого 2018 року підлягає застосуванню лише в частині, що покращує його становище (а саме - в частині виключення з санкції частини 1 статті 307 Кримінального Кодексу України покарання у вигляді позбавлення волі), в зв`язку із чим змінити визначене йому вироком суду основне покарання на обмеження волі строком 3 роки.
При цьому відповідно до вироку суду засудженого слід звільнити від відбування призначеного судом покарання з встановленням визначеного вироком суду іспитового строку.

Керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області - задовольнити частково.
Знизити призначену ОСОБА_6 вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 04 травня 2020 року міру покарання до обмеження волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі ст. 75 Кримінального Кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік, починаючи з 04 травня 2020 року, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 Кримінального Кодексу України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =