Справа № 182/205/21
Провадження № 1-кс/0182/42/2021
У Х В А Л А
Іменем України
19.01.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , про повернення майна за кримінальним провадженням № 0002479, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
У своїй скарзі скаржник посилається на наступне.
23 грудня 2020 року, в межах кримінального провадження за № 0002479 під час невідкладного обшуку у житловому приміщенні будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 було вилучене належне йому майно та грошові кошти, а саме:
1. У зовнішньому лівому кармані кишені куртки грошові кошти 5 купюр номіналом 20 грн., 12 купюр номіналом 50 грн., 22 купюри номіналом 100 грн., 13 купюр номіналом 200 грн., 20 купюр номіналом 500 грн., які поміщено до паперового конверту, що складає загальну суму грошових коштів 15 500 ( п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн..
2. З правого зовнішнього кишені куртки грошові кошти з зазначенням в протоколі обшуку номерів купюр 14 купюр номіналом 500 грн. 28 купюр номіналом 200 грн., 13 купюр номіналом 100 грн, 6 купюр номіналом 50 грн., на загальну суму грошових коштів 14 200 ( чотирнадцять тисяч двісті) грн.., які поміщено до паперового конверту.
3. В сумці чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 :
3.1. Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ;
3.2. мобільний телефон марки «Samsung» Іmei якого був зазначений на пакувальному пакеті;
3.3 грошові кошти з зазначенням в протоколі обшуку номерів купюр, а саме 1 купюра номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом 50 грн., 14 купюр номіналом 100 грн., 49 купюр номіналом 200 грн., 18 купюр номіналом 500 грн., які поміщено до паперового конверту , що складає загальну сумсу грошових коштів 20 370 ( двадцять тисяч триста сімдесят) грн..
23 грудня 2020 року, старший слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , а погодженням прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту вищезазначеного майна.
25 грудня 2020 року, при розгляді слідчим суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання слідчого про арешт майна, за клопотанням прокурора ОСОБА_8 клопотання слідчого повернуто для виправлення недоліків.
В подальшому за результатом виправлення недоліків/помилок слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурором Нікопольської місцевої прокуратури в узгодженні клопотання про арешт вищезазначеного в скарзі майна відмовлено.
Станом на 12 січня 2021 року слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні № 0002479 від 23 грудня 2020 року з клопотанням про арешт вилученого майна, яке належить ОСОБА_6 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області не звертались.
У зв`язку з чим, скаржник просить суд визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язати слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, повернути тимчасово вилучені речі та грошові кошти.
В судовому засіданні скаржник заявлені вимоги підтримав, посилаючись на те, що вони законні й обґрунтовані, все вилучене під час огляду майно є тимчасово вилученим майном, а слідчий із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна повторно не звертався, тому просить суд скаргу задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні слідчий пояснив, що з матеріалів кримінального провадження № 0002479 виділені матеріали кримінального провадження № 0002482 за ч.2 ст. 309 КК України і на підставі постанови слідчого від 23.12.2020р. визнані речовим доказом за кримінальним провадженням № 0002482 за ч.2 ст. 309 КК України гроші, сумка, мобільний телефон марки «Samsung», водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 . Також слідчий зазначив, що номер провадження № 0002479 в резулятивній частині вищезазначеної постанови зазначений помилково. Крім того слідчий зазначив, що арешт на зазначене в скарзі майне не накладався.

Прокурор залишив розгляд клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню за такими підставами.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.1,ч.2,ч.7 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Як встановлено в ході судового розгляду скарги, Нікопольським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002479 та № 0002479, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Під час проведення досудового розслідування № 0002479, 23 грудня 2020 року було проведено обшук у будинку АДРЕСА_1 де фактично мешкає гр. ОСОБА_6 . Відповідно до протоколу, під час проведення обшуку було виявлено та вилучено:
1. У зовнішньому лівому кармані кишені куртки грошові кошти 5 купюр номіналом 20 грн., 12 купюр номіналом 50 грн., 22 купюри номіналом 100 грн., 13 купюр номіналом 200 грн., 20 купюр номіналом 500 грн., які поміщено до паперового конверту, що складає загальну суму грошових коштів 15 500 ( п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн..
2. З правого зовнішнього кишені куртки грошові кошти з зазначенням в протоколі обшуку номерів купюр 14 купюр номіналом 500 грн. 28 купюр номіналом 200 грн., 13 купюр номіналом 100 грн, 6 купюр номіналом 50 грн., на загальну суму грошових коштів 14 200 ( чотирнадцять тисяч двісті) грн.., які поміщено до паперового конверту.
3. В сумці чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 :
3.1. Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ;
3.2. мобільний телефон марки «Samsung» І- mei якого був зазначений на пакувальному пакеті;
3.3 грошові кошти з зазначенням в протоколі обшуку номерів купюр, а саме 1 купюра номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом 50 грн., 14 купюр номіналом 100 грн., 49 купюр номіналом 200 грн., 18 купюр номіналом 500 грн., які поміщено до паперового конверту, що складає загальну суму грошових коштів 20 370 ( двадцять тисяч триста сімдесят) грн..
Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт вищеназваного тимчасово вилученого майна подано не було, арешт на майно не накладався, а тому у відповідності до вимог ст. 171 КК України майно підлягає поверненню.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що слідчим дійсно було допущено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна його володільцю, оскільки після тимчасового вилучення майна слідчий не вчинив передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством дій, за результатами яких утримання тимчасово вилученого майна могло б бути законним, а тому таке тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто його володільцю.
Стосовно ж заявлених вимог про визнання бездіяльності слідчого незаконною, то суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки слідчий суддя діє виключно у межах своїх повноважень і не вправі вирішувати питання, які не віднесені законом до його компетенції. Так, компетенція слідчого судді у сенсі судового контролю в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування передбачена ст. 303 КПК України, а рішення, які може прийняти слідчий суддя, визначені положеннями ст. 307 КПК України, яка не передбачає можливості визнання рішення, дії чи бездіяльність слідчого незаконними.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що арешт на тимчасово вилучене майно в даному кримінальному провадженні не накладався, суд приходить до висновку про можливість задоволення скарги та зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно його володільцю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України,
У Х В А Л И В:

Скаргу аводката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Забов`язати слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальні провадження № 0002479 та № 0002482 повернути ОСОБА_6 або його представнику за законом наступне майно :

-- грошові кошти -- 5 купюр номіналом 20 грн., 12 купюр номіналом 50 грн., 22 купюри номіналом 100 грн., 13 купюр номіналом 200 грн., 20 купюр номіналом 500 грн., які поміщено до паперового конверту, що складає загальну суму грошових коштів 15 500 ( п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн.
-- грошові кошти з зазначеними в протоколі обшуку номерами купюр -- 14 купюр номіналом 500 грн. 28 купюр номіналом 200 грн., 13 купюр номіналом 100 грн., 6 купюр номіналом 50 грн., на загальну суму грошових коштів 14 200 ( чотирнадцять тисяч двісті) грн., які поміщено до паперового конверту.
-- сумку чорного кольору.

-- водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 .

-- мобільний телефон «Samsung»Imei якого був зазначений на пакувальному пакеті

-- грошові кошти з зазначеними в протоколі обшуку номерами купюр, а саме 1 купюра номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом 50 грн., 14 купюр номіналом 100 грн., 49 купюр номіналом 200 грн., 18 купюр номіналом 500 грн., які поміщено до паперового конверту, що складає загальну суму грошових коштів 20 370 ( двадцять тисяч триста сімдесят) грн..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Ухвала набула чинності 19.01.2021

Згідно з оригіналом

Виготовлено з АСДС

Слідчий суддя

Копія засвідчена 21.01.2021