ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1141/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , який не наполягав на участі у справі, без участі представника виправної колонії №25, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.11.2020 року, -

ВТСАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.11.2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія № 25» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 .
Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що відсутні докази, які свідчили б про виправлення засудженого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та зобов`язати суд першої інстанції переглянути клопотання про його умовно-дострокове звільнення в новому складі.
В скарзі вказав, що на момент звернення з клопотання про його умовно-дострокове звільнення він відбув 2/3 загального строку. Вважає, що довів своє виправлення, має чотири заохочення, позитивно характеризується адміністрацією виправної колонії, приймає участь у благаустрої відділення та прилеглої території, підтримує соціальні зв`язки, працює поваром.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики (а.с.4), засуджений ОСОБА_7 , 1962 року народження, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2017 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 та призначено покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року у виді 3 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у вигляді 04 років 03 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 10 січня 2018 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 - 25 липня 2017 року, а кінець строку відбування покарання 25 жовтня 2021 року.
ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28 липня 2017 року. Під час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в м. Харкові характеризувався посередньо, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався.
З 25 січня 2018 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)».
За період відбування покарання ОСОБА_7 вимог режиму тримання не порушував. Стягнень не мав, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Чотири рази був заохочений адміністрацією установи. Працевлаштований у їдальні установи для засуджених на посаді «кухар». Приймає активну участь у суспільно-корисній праці, проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує доручену роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, доброчесно виконує свої трудові обов`язки. У взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_7 не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_7 , виданою адміністрацією державної установи, останньому оголошувалося чотири подяки 15 лютого 2019 року, 16 січня 2020 року, 08 квітня 2020 року та 27 липня 2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень ОСОБА_7 не має.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копії картки № НОМЕР_1 по обліку особистих грошей та по безготівковому розрахунку, ОСОБА_7 працював з квітня 2018 року по жовтень 2018 року ( а.с. 40-41) про що вірно зазначив суд першої інстанції. При цьому, відомостей щодо працевлаштування у 2019 році та 2020 році немає.

Також обґрунтовано суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для оголошення подяк ОСОБА_7 , оскільки як встановив суд, характеристика ОСОБА_7 , від 11 вересня 2019 року та 27 травня 2020 року свідчила про те, що останній дисциплінарних стягнень не має, адміністрацією установи заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки, до праці ставиться посередньо, не завжди в повному обсязі виконує доручену роботу, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу для інших засуджених не подає, вимоги представників адміністрації виконує під контролем.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а саме з тим, що заохочення мали формальний характер, оскільки підстава їх оголошення не розкрита по суті, має загальні фрази без конкретизації дій, за які засудженого заохочено, та характеристика ОСОБА_8 від 28.10.2020 року не містить відомостей про причини зміни поведінки засудженого та обставин покращень з боку ОСОБА_7 .

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було взято до уваги те, що ОСОБА_7 був десять разів судимий, та знову засуджений за корисливий злочин проти власності, що на думку апеляційного суду свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали від 27.11.2020 року є безпідставними.

Викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів своїм ставленням до праці та сумлінною поведінкою свого виправлення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст. ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.11.2020 року про справі щодо засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4