КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5435/2020 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
22 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року,
за участю
прокурора ОСОБА_8 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Накладено арешт на майно, шляхом заборони користування та розпорядження, яке було виявлене та вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 . В ході вказаного обшуку, виявлено та вилучено:
- грошові кошти у національній валюті номіналом 500 грн. наступних серій та номерів: СД5989546, номіналом 200 грн.: КИ7175463, номіналом 100 грн.: МЕ0230078, МР4521740, УС1062236, АВ3657090, АА6703998, ЗХ2092972, СЛ9172063, СЛ5860207,
- мобільний телефон марки IPHONE чорного кольору разом із поліетиленовим чохлом, мобільний телефон марки IPHONE золотистого кольору;
- грошові кошти у національній валюті номіналом 500 грн. наступних серій та номерів: УЖ8621432, АЕ0001268, МВ2454333, ВБ2602868, СН9465196, МВ2513909, МБ0614239, УД7198893, ФД1756833, ГК1468940, ББ0027463, ВЗ9859429, СЗ3909596, СГ5973286, ФБ7399292, ВЕ1409392, БА6730922, СГ2166016, ЛА0045409, ЦБ9415132, БА4676543, ХЖ0641684, СГ4723418, БТ1966633, ХВ8009931, ВД2829065, ЦА4326211, УИ0212166, УЗ9728128, ХЄ5399104, ЦА1097196, ФД7014105, ЛИ9518406, АЗ5453008, ЛГ3076528, СЖ5976390, СЖ4931941, ВИ6128424, ВД5588161, УЗ3692160, УЖ8304755, БМ3908782, ХА0978612, МВ721203, УЖ7927013, МН4926453, ЗГ1145886, БА3286243, АБ1095523, ВБ6046311, ФД7883410, ХВ0353779, БВ6668896, СГ0686727, ББ3642182, ЛЗ6489020, ХБ3851861, МБ5455350, АБ5587368, МВ3557810, номіналом 200 грн.: УЛ2957331, ХВ4545899, СМ3843517, СЛ0045020, ЄЖ5300826, ГА7864213, ПЗ2357964, ХД3617275, ВХ0335932, ТЖ6593897, СЗ0533694, СЗ7422370, СЛ3262897, УЕ7130072, СЄ8712069, ТА6759574, ЄИ7620208, ТГ82005404, ПЕ6750148, ХГ5284188, УВ7292218, ХА6200651, УМ0132250, СК6496617, УК3967655, УИ2675622, ХГ1555628, КЗ7176620, УР6164194, ТЗ8583392, ПЕ3463774, ЗБ1977952, ХГ9442281, КА6120105, УИ8196319, УЗ0061864, СЕ8409361, УИ6520507, ИЕ4954565, ЕЩ7897713, КЕ7175198, ВН9292383, СК6626935, ЦА7346292, УИ78809122, ХИ6422041, ХЗ1851249, КИ1796724, ЕИ9381776, УВ0519986.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Допитати в якості свідка матір підозрюваного ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без повного та всебічного дослідження усіх обставин та доказів, з порушенням процесуальних норм. Судовий розгляд зазначеного клопотання було проведено з порушенням прав сторони захисту, оскільки судом проведено розгляд без надання права стороні захисту заявити клопотання по справі, а саме щодо допиту свідків та дослідження відео фіксації ходу проведення обшуку.
Також апелянт зазначає, що справу розглянуто поверхнево, суд не надав необхідної уваги та не перевірив доказами пояснення сторони захисту щодо фактичного власника грошових коштів в сумі 40 000,00 грн., які зберігалися окремо. А саме дані грошові кошти належать матері підозрюваного ОСОБА_7 , які остання передала сину в якості позики на здійснення підприємницької діяльності, а саме закупку товару для магазину мобільних аксесуарів і якими ОСОБА_7 не встиг скористатися через затримання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що одним з епізодів злочинної діяльності є те, що 16.09.2020 року ОСОБА_7 за грошову винагороду в сумі 1400 гривень за адресою: АДРЕСА_1 повторно, незаконно збув гр. М. 4 невідомі речовини у формі таблеток, схожі на психотропну речовину "амфетамін".
- грошові кошти у національній валюті номіналом 500 грн. наступних серій та номерів: СД5989546, номіналом 200 грн.: КИ7175463, номіналом 100 грн.: МЕ0230078, МР4521740, УС1062236, АВ3657090, АА6703998, ЗХ2092972, СЛ9172063, СЛ5860207;
- мобільний телефон марки IPHONE чорного кольору разом із поліетиленовим чохлом, мобільний телефон марки IPHONE золотистого кольору;
- грошові кошти у національній валюті номіналом 500 грн. наступних серій та номерів: УЖ8621432, АЕ0001268, МВ2454333, ВБ2602868, СН9465196, МВ2513909, МБ0614239, УД7198893, ФД1756833, ГК1468940, ББ0027463, ВЗ9859429, СЗ3909596, СГ5973286, ФБ7399292, ВЕ1409392, БА6730922, СГ2166016, ЛА0045409, ЦБ9415132, БА4676543, ХЖ0641684, СГ4723418, БТ1966633, ХВ8009931, ВД2829065, ЦА4326211, УИ0212166, УЗ9728128, ХЄ5399104, ЦА1097196, ФД7014105, ЛИ9518406, АЗ5453008, ЛГ3076528, СЖ5976390, СЖ4931941, ВИ6128424, ВД5588161, УЗ3692160, УЖ8304755, БМ3908782, ХА0978612, МВ721203, УЖ7927013, МН4926453, ЗГ1145886, БА3286243, АБ1095523, ВБ6046311, ФД7883410, ХВ0353779, БВ6668896, СГ0686727, ББ3642182, ЛЗ6489020, ХБ3851861, МБ5455350, АБ5587368, МВ3557810, номіналом 200 грн.: УЛ2957331, ХВ4545899, СМ3843517, СЛ0045020, ЄЖ5300826, ГА7864213, ПЗ2357964, ХД3617275, ВХ0335932, ТЖ6593897, СЗ0533694, СЗ7422370, СЛ3262897, УЕ7130072, СЄ8712069, ТА6759574, ЄИ7620208, ТГ82005404, ПЕ6750148, ХГ5284188, УВ7292218, ХА6200651, УМ0132250, СК6496617, УК3967655, УИ2675622, ХГ1555628, КЗ7176620, УР6164194, ТЗ8583392, ПЕ3463774, ЗБ1977952, ХГ9442281, КА6120105, УИ8196319, УЗ0061864, СЕ8409361, УИ6520507, ИЕ4954565, ЕЩ7897713, КЕ7175198, ВН9292383, СК6626935, ЦА7346292, УИ78809122, ХИ6422041, ХЗ1851249, КИ1796724, ЕИ9381776, УВ0519986,
- грошові кошти у іноземній валюті номіналом 100 доларів США: LK45091546F, KJ61693698A, номіналом 50 доларів США: MG29236634B, номіналом 50 ЄВРО: UA81773446.
17.09.2020 в порядку передбаченому ст. 2, 27, 36, 40, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вищевказані вилучені матеріальні об`єкти вважаються тимчасово вилученим майном.
18.09.2020 старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області, вищевказані виявлені та вилучені матеріальні об`єкти в порядку ст.ст. 40, 94, 98-100, 110 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що підставою необхідності арешту вищевказаного майна відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України являється те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: є матеріальні об`єкти, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До того ж, вид покарання за злочин, в якому підозрюється гр. ОСОБА_7 , а саме за ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає конфіскацію майна. Тому, враховуючи положення ч. 5 ст. 170 КПК є необхідність накласти арешт з метою забезпечення подальшого стягнення в дохід держави вищевказаного майна.
24.09.2020. року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено частково.
Оскільки вказану ухвалу оскаржено лише в частині накладення арешту на майно, а саме грошові кошти в розмірі 40 000 гривень, які вилучені під час обшуку 16.09.2020 17.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, можливість конфіскації майна як виду покарання, дані про належність майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належну мету, передбачену п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. ч. 3, 5 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на майно.
Окрім цього, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину та відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України.
Посилання апелянта на те, що судовий розгляд було проведено з порушенням прав сторони захисту, оскільки не надано стороні захисту право заявити клопотання про допит свідків, колегія суддів вважає голослівним, оскільки як вбачається із журналу судового засідання від 24.09.2020 /а.с. 72/, стороні захисту було відмовлено у допиті свідка, оскільки свідок був присутній в судовому засіданні з початку його проведення.
Також є безпідставними твердження апелянта, що суд не надав необхідної уваги та не перевірив доказами пояснення сторони захисту щодо фактичного власника грошових коштів в сумі 40 000,00 грн., оскільки як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею долучено до матеріалів справи розписку матері підозрюваного ОСОБА_7 , про те, що остання передала сину кошти в сумі 40 000,00 грн., в якості позики для розвитку бізнесу, однак дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, але може бути підставою для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України, особою яка надавала позику чи її представником.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4