ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/589/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3237/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 27.10.2005 Ізюмським районним судом Харківської області за ст.ст. 187 ч. 3, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, умовно-достроково звільненого 09.08.2008 з Луганської виправної колонії на не відбутий термін 1 рік 7 місяців 13 днів;
- 17.06.2009 Стаханівським міським судом Луганської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 28.11.2011 з Олексіївської виправної колонії Харківської області № 25 після відбуття строку;
- 08.02.2013 Ізюмським міським судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 11.03.2016 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки.
Визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 357 КК України - 2 роки обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 187 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково, у вигляді 6 місяців позбавлення волі приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2016 року і остаточно ухвалено до відбування 7 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, обирано - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 встановлено рахувати з 22 липня 2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.12.2016 по 02.02.2017 включно, з 12.04.2017 по 17.12.2019 включно, з 22 липня 2020 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що 16.08.2016, близько о 04 години, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна з метою збагачення, діючи із корисливих мотивів, знаходячись в парку біля кафе «Голівуд» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пл. Джона Леннона, 10-б, скориставшись відсутністю уваги зі сторони ОСОБА_12 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, діючи таємно поза волею власника, викрав дзеркальний фотоапарат «Canon EOS 1000 D 18-55 Kit», чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 4716 грн., після чого залишив місце злочину та в подальшому намагався через невстановлену досудовим розслідуванням особу, повернути потерпілій за винагороду .
31.08.2016, близько 01.00 години, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою збагачення, діючи із корисливих мотивів, знаходячись у Центральному парку за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пл. Джона Леннона, відкрито викрав, зірвавши з шиї ОСОБА_13 , золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 4,34 гр., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 2705 грн. 20 коп., після чого залишив місце злочину та в подальшому ОСОБА_14 , за проханням ОСОБА_9 , згідно з договором фінансового кредиту та застави майна № від 31.08.2016 здала золотий ланцюжок під заставу у ПТ «ПП`ЕРА-ДОН»L КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД».
08.10.2016, близько 17-00 години, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою збагачення, діючи із корисливих мотивів, знаходячись за пивною палаткою за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровського, наніс один удар потерпілому ОСОБА_15 в область грудної клітини, причинивши при цьому фізичну біль, після чого останній впав, а ОСОБА_9 відкрито заволодів мобільним телефоном «Astro S451 (black)» вартістю 1020 грн. і грошима в сумі 250 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1270 грн., після чого залишив місце злочину та в подальшому ОСОБА_9 продав мобільний телефон «Astro S451 (black)» ОСОБА_16 за 450 грн.
03.12.2016, близько 02-00 години, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою збагачення, діючи із корисливих мотивів, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , відносно яких судом винесені окремі вироки, через відчинені потерпілим двері проник в домоволодіння ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 , після чого наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_19 , заподіявши при цьому тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі справа, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито викрав системний комп`ютер в зборі, а саме: монітором «LG F720B», вартістю 105 грн., клавіатурою «Genius KL-0210», вартістю 60 грн., маніпулятором «Genius Net Scroll-120», вартістю 23 грн., материнською платою «Asrock P4VM800», вартістю 225 грн., відеоадаптером «ATI Radeon 9200 128 Mb», вартістю 110 грн., оперативною пам`яттю (ОЗУ) «GOOD RAM GR400D64L3/1G», вартістю 128 грн., блоком живлення «Codegen 300 W model 300 XA», вартістю 130 грн., CD/DVD приводом «Asus model drw 22B 2S», вартістю 135 грн., вінчестером (HDD) «Seagate Barracuda 7200.10 80 Gb»,вартістю 135 грн., а також материнською платою «A7V8X X ASUS», вартістю 155 грн., процесором «AMD DURON 1600 DL», вартістю 55 грн., CD/DVD приводом «NEK model ND 4550A», вартістю 60 грн., процесором «AMD DURON AX 1800 DMT 3C», вартістю 90 грн., чоловічу барсетку та дисконтну карту магазину «Посад», які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 1411 грн. Після чого залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
03.12.2016, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 , викрав паспорт громадянина серії НОМЕР_2 , який виданий Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 06.09.1999 на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , карткою № НОМЕР_3 фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_19 , пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_19 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_19 , свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_20 , довідкою №260 (взамін військового квитка) від 11.07.2002 на ім`я ОСОБА_19 , технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_3 , домовою книгою для реєстрації громадян, мешкаючих у будинку АДРЕСА_3 , генеральним планом (схемою) з будовами по вул. Артема, договором купівлі-продажу від 23.04.1985 року, банківською картою ПАТ КБ «ПриватБанк» MasterCard № НОМЕР_7 та банківською картою ПАТ КБ «ПриватБанк» Visa Gold № НОМЕР_8 , які знаходились у володінні потерпілого ОСОБА_19 .
ОСОБА_9 18.02.2017 приблизно о 18:00, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_21 , почав просити у останнього грошові кошти для придбання спиртних напоїв. Після того, як ОСОБА_21 повідомив, що у нього відсутні грошові кошти, у ОСОБА_9 виник умисел на протиправне заволодіння барсеткою ОСОБА_21 , яка знаходилась поруч з потерпілим, на стільці.
Далі ОСОБА_9 , реалізуючи свій прямий умисел, з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіти чужим майном, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_21 та наніс останньому два удари кулаком правої руки в область лівого ока, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівої брові та синцю лівого ока, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тим самим застосував до ОСОБА_21 насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, від яких останній сів на стілець в кімнаті вказаної квартири, після чого ОСОБА_9 відкрито взяв зі стільця барсетку ОСОБА_21 , з якої забрав мобільний телефон ТМ «Nokia», модель «3720», вартістю 235 грн. та планшет ТМ «Nomi», модель «C070010 CORSA», вартістю 1541 грн., тим самим відкрито заволодів майном та спричинив ОСОБА_21 згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 1918 від 28.04.2017 майнову шкоду на загальну суму 1776 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього положення ст. 69 КК України.
Вказує, що хворіє на важку хворобу ВІЛ. В умовах слідчого ізолятора стан здоров`я погіршився, а пройти комплексне лікування можливості немає.

Прокурор від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України відмовився.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується за місцем проживання негативно, постійної роботи не має, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочини в період випробувального строку за попереднім вироком суду.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд встановив те що він щиро розкаюється у вчиненні злочинів, завдана шкода потерпілим частково відшкодована шляхом повернення викраденого, що є обставинами, які пом`якшують покарання.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнав рецидив злочинів та скоєння злочину щодо особи з інвалідністю.
Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру як покарання за кожне кримінальне правопорушення так і остаточне покарання за правилами ст.ст. 70, 71 КК України яке необхідно призначити ОСОБА_9 - є обґрунтованим.
Що стосується апеляційних доводів апелянта стосовно його хвороби колегія суддів зазначає наступне.

Обвинуваченим не надано будь яких відомостей, які б підтверджували відсутність можливості у обвинуваченого за станом здоров`я відбувати покарання в умовах позбавлення волі.

Відсутні такі відомості і в матеріалах кримінального провадження.

При цьому колегія суддів вказує, що обвинувачений не позбавлений можливості звернутися до відповідного уповноваженого органу, зокрема за місцем відбування покарання з відповідною заявою та пройти комплексне обстеження, за результатами якого отримати відповідний висновок про стан здоров`я.

В разі встановлення у обвинуваченого тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню покарання, така обставина може стати підставою для подальшого звільнення обвинуваченого від покарання в порядку положень ст. 84 КК України або зміни режиму відбування покарання.

Відтак, призначене обвинуваченому остаточне покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для будь якого пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Як вбачається з оскаржуваного вироку злочини обвинуваченим вчинялись в період з 16.08.2016 року.
Таким чином до ОСОБА_9 підлягає застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. в період ув`язнення, окрім того, що зарахував суд першої інстанції, з 22 липня 2020 року по 12 листопада 2020 року включно.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 22 липня 2020 року по 12 листопада 2020 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в частині залишення оскаржуваної ухвали без змін в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді