Справа № 138/1726/20
Провадження №:1-кп/138/162/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуюча, суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області кримінального провадження № 0000271 від 19.04.2020 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, ппередбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду перебуває зазначене кримінальне провадження № 0000271 від 19.04.2020.

08.07.2020 до початку судового розгляду на адресу суду надійшла позовна заява потерпілого ОСОБА_4 до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди.

Дослідивши зміст позовної заяви з додатками, заслухавши думки прокурора, обвинувачених, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Оскільки форма і зміст позовної заяви відповідає вимогам встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, а тому є підстави для прийняття цивільного позову, визнання потерпілого цивільним позивачем, обвинувачених - цивільними відповідачами.

Заявляючи цивільний позов, потерпілий крім іншого, просить вжити заходів щодо забезпечення цивільного позову, а саме, накласти арешт на все майно, яке належить цивільному відповідачу.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Порядок, підстави та випадки застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна врегульовані Главою 17 КПК України (ст.170-175).
Стаття 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільному позивачу (чи його представнику, у випадках передбачених законом) звернутися з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду та встановлює вимоги до відповідного клопотання.
Частина 8 ст. 170 КПК України встановлює, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Крім того, п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України зобов`язує суд при постановленні ухвали про задоволення клопотання про арешт майна зазначити перелік майна, на яке накладено арешт.
З аналізу зазначених норм слідує, що звертаючись з клопотанням про арешт майна цивільний позивач має зазначити, надавши відповідне підтвердження, перелік і види майна, що належить арештувати.
Позивач просить накласти арешт на все майно цивільного відповідача, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 8 ст. 170, 173 КПК України.
Виходячи з загальних засад кримінального провадження, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Разом з тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ст. 22 КПК України).
З аналізу вказаних норм, вбачається, що позивач для накладення арешту на майно, яке належить цивільному відповідачу (відповідачам), повинен звернутися до суду з відповідним клопотанням, яке має відповідати вимогам, закріпленим в ст.ст. 170-171, 173 КПК України, а тому вимогу позовної заяви в цій частині суд приходить до висновку залишити без розгляду.
Керуючись ч.1 ст.128, 131, 170-175, 333, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Прийняти позовну заяву ОСОБА_4 до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Визнати цивільним позивачем ОСОБА_4 , цивільними відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Копії позовної заяви вручити цивільним відповідачам, прокурору.

Залишити без розгляду вимогу про забезпечення позову, накладення арешту на все майно, яке належить цивільному відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1