ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 24.11.2008 вироком Київського районного суду м.Полтави за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 2. 29.07.2011 вироком Київського районного суду м.Полтави за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 3. 16.07.2020 за вироком Ленінського районного суду м.Полтави за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України,
І. На початку 2019 року ОСОБА_5 придбав в магазині «Сапсан» м.Полтави пістолет марки «EKOL Majarov», калібру 9 мм Р.А.К. серійний номер НОМЕР_1 та бойові припаси, а саме 5 патронів калібру 9 мм, з яких з маркуванням ПС-9 3 штуки та з маркуванням P.A.K. Y.A.S. 2 штуки.
В січні 2020 року, перебуваючи в гаражному масиві по вул.Панянки у м.Полтава, ОСОБА_5 власноруч, знявши затвор пістолета, шляхом опускання спускової скоби пістолета, використовуючи шуруповерт зі свердлом 6,5 мм, з боку патронника викрутив заглушку на різьбі, після чого з іншого боку ствола, використовуючи свердло на 8 мм, з боку патронника пістолета обвинувачений вибив другу заглушку. В подальшому, ОСОБА_5 шляхом підбору гвинта, вкрутив його у газовий отвір патронника пістолета, з метою недопущення газів під час здійснення пострілу, залишив гвинт, обламавши непотрібну його частину плоскогубцями, а саме шляхом викручування і вибиття заглушки в каналі ствола. Внаслідок видалення заглушки ствола та заглушенні газовідвідного отвору самостійним способом, зазначений пістолет втратив можливість його використання за цільовим призначенням.
За висновком експерта №1526 від 08.07.2020 зазначений пістолет є гладкоствольною самозарядною вогнепальною зброєю, придатною для проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9 мм, Р.А.К., комбінованим зарядом, шляхом роздільного спорядження зі снарядом діаметром до 8,5 мм та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами металевих зарядів.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263-1 КК України.
ІІ. Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 згадані вогнепальну зброю та бойові припаси, придбані ним, як зазначалось вище у магазині «Сапасан» м.Полтави на початку 2019 року, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.
01.07.2020 о 19 год. 00 хв. неподалік під`їзду №2 будинку №14/11 по вул.Головка у м.Полтаві, працівниками поліції в ході огляду у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено пістолет марки «EKOL Majarov», калібру 9 мм Р.А.К. серійний номер НОМЕР_1 та п`ять патронів калібру 9 мм, останні за висновком експерта №1526 від 08.07.2020 є бойовими припасами та придатні для стрільби.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці переробив законно придбаний пістолет, який разом із бойовими припасами зберігав за місцем мешкання або носив при собі без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_5 вказав, що переробив пістолет з метою самозахисту, проте усвідомивши вчинене хотів здати його до відділення поліції та пістолет було вилучено у нього працівниками поліції. Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, за якою обвинувачується, пояснив, що переробив пістолет на території гаражного масиву, за допомогою відео, яке знайшов у мережі Інтернет. У вчиненому щиро розкаявся.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.263-1 КК України, так як він незаконно виготовив вогнепальну зброю. Також дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості, неодружений, має постійне місце проживання, де мешкає разом із батьками, на обліку у лікарів психіатра та нарколога наразі не знаходиться, працює робітником на будівництві неофіційно. За наданою характеристикою, ОСОБА_5 за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, скарг на нього не надходило, алкогольними напоями не зловживає.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. В якості обтяжуючої покарання обставини, судом враховано рецидив злочинів. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Згідно із складеною стосовно обвинуваченого досудової доповіді, органом пробації ОСОБА_5 визначено високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. Досягнення належної поведінки без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, на думку уповноваженого органу пробації можливо за умови працевлаштування обвинуваченого та проходження заходів пробаційних програм.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, його молодий вік, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчинених кримінальних правопорушень, його молодий вік і ставлення до вчиненого, дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому та осуд своєї поведінки, наявність міцних соціальних зв`язків, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в розмірах наближених до мінімальних, що передбачені санкціями статей ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України із визначенням остаточного покарання в порядку ч.1 ст.70 КК України.
Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має негативних характеристик та щиро осуджує свою протиправну поведінку, з огляду на викладені у досудовій доповіді обставини щодо можливості досягнення обвинуваченим належної поведінки без ізоляції від суспільства, та беручи до уваги позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Проте, тривалість строку випробування має бути максимальною.
Згідно із приєднаними до справи матеріалами, вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 16.07.2020, який набув чинності, ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив встановлені цим вироком кримінальні правопорушення до постановлення вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 16.07.2020.
Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені в ч.4 ст.70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин.
За таких обставин, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно призначити із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком суду від 16.07.2020 більш суворим, призначеним за даним вироком.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
За ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.07.2020 у даному кримінальному провадженні було застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, який підлягає скасуванню.
З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого та виду призначеного покарання, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.263 КК України - у виді трьох років позбавлення волі;
за ч.1 ст.263-1 КК України - у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.
В порядку ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 16.07.2020 у виді трьох років позбавлення волі, більш суворим призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від цього покарання, на підставі ст.ст.75,76 КК України якщо він протягом трирічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в загальному розмірі 2288,30 гривень.
Речові докази у справі:
-оптичний диск із відеозаписом за 01.07.2020 та карту пам`яті «Kingston» залишити у матеріалах кримінального провадження, що знаходяться у сторони обвинувачення;
-два свердла, дві заглушки, пістолет марки «EKOL Majarov», калібру 9 мм Р.А.К. серійний номер НОМЕР_1 та 5 патронів калібру 9 мм, які поміщені на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.07.2020 на майно, вилучене у ОСОБА_5 під час огляду 01.07.2020.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м.Полтави.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя
Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1