печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0001815 від 20.08.2019 року заступника начальника третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001815 від 20.08.2019 року заступника начальника третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001815 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом присвоєння владних повноважень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 353 КК України, за фактами заволодіння у 2014 році та у 2019 році ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами осіб в особливо великих розмірах за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб в період часу з липня 2019 року по кінець серпня 2019 року незакінченого замаху на заволодіння чужим майном грошовими коштами громадянина України в особливо великому розмірі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці червня початку липня 2019 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою, вирішили вчинити особливо тяжкий злочин проти власності, а саме: заволодіти майном (грошовими коштами) ОСОБА_8 , в особливо великих розмірах шляхом обману та зловживання довірою останнього.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється серед інших осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Вінниця, не одружений, працюючий на посаді директора ТОВ «ЮРСТАТУС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

30.08.2019 о 20.10 год. відповідно до вимог ст.ст. 208-211 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

31.08.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході проведення досудового розслідування було вжито заходів щодо розшуку майна підозрюваних, в ході чого було встановлено, що за кошти, які належать ОСОБА_4 останнім придбано 21.08.2019 будинок АДРЕСА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:5218 за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0010за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане майно підозрюваним ОСОБА_4 зареєстровано на його цивільну дружину ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будинок АДРЕСА_3 ; земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:5218 за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:0010 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані на ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_4 з 2017 року по даний час проживає спільно з ОСОБА_9 однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою та виховують спільних дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ведуть спільний побут.

Згідно інформації наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаного об`єкта нерухомого майна встановлено наступну інформацію:реєстрація будинку АДРЕСА_3 відбуласяна нового власника ( ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за договором купівлі продажу від 21.08.2019; реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:5218 за адресою: АДРЕСА_2 відбулася на нового власника ( ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відбулась за договором купівлі продажу від 21.08.2019; реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0010 за адресою: АДРЕСА_2 відбулася на нового власника ( ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відбулась за договором купівлі продажу від 21.08.2019.
На підставі викладеного, будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянку з кадастровим номером :01:036:5218 за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:0010 за адресою: АДРЕСА_2 , являються спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , рівні частки з яких, тобто кожного об`єкту нерухомого майна належить кожному із подружжя.
Прокурор вказує, що без накладення арешту на зазначене майно може бути відчужене, що в разі винесення вироку винним особам унеможливить їх подальшу конфіскацію, а тому з метою вказаного арешту є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно з метою забезпечення цілей кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на нерухомого майна:

-будинок АДРЕСА_2 ;
-земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:5218 за адресою: АДРЕСА_2 ;
-земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0010 за адресою: АДРЕСА_2 , яке зареєстроване на ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та яке являється спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою із забороною його відчуження та розпорядження.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1