№ 336/4580/20
№ 1-в/336/160/2020
02 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Шевченківського ВП
Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП
в Запорізькій області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, засудженого 16.08.2002 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням строком на один рік,
Начальник Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду із вищевказаним поданням.
В поданні зазначає, що 08.09.2004 р. Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області отримано та прийнято до виконання за вих. № 9429-17 справа № 5-201/04 від 06.09.2004 р. постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2004 року про направлення засудженного для відбування призначеного покарання (Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя, справа № 1-466/02 від 16.08.2002 року) відносно ОСОБА_5 .
Під час вивчення матеріалів, які надійшли з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та містять розпорядження про виконання ухвали суду від 06.09.2004 року про направленняи засужденого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2002 року у виді трьох рокір позбавлення волі, на той час Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 було оголошено у розшук та з метою встановлення його місцезнаходження було заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 50391604 (50760404) від 04.11.2004 року. На теперішній час постанову суду не виконано, місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено. В період часу з 04.11.2004 р. до теперішнього часу в рамках оперативно-розшукової справи проводились заходи, направлені на встановлення місцезнаходження засудженого та отримання інформації відносно нього, які бажаного результату не дали.
Посилаючись на ст. 80 КК України, начальник Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого 16.08.2002 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням на один рік, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2004 року випробувальний термін за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання.
Прокурор у судовому засіданні просив подання задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду подання повідомлявся у встановленому порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою, що міститься в матеріалах провадження АДРЕСА_1 , яка повернулася до суду у зв`язку з відсутністю адресату.
Вивчивши подання, з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 був засуджений 16.08.2002 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням на один рік, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2004 року випробувальний термін за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст.. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст.. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2002 року, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а засудженний ОСОБА_5 звільненню від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2002 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням строком на один рік, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1