Справа № 135/1448/20
Провадження № 1-кп/135/25/21
ВИРОК
іменем України
15.01.2021 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000202, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого:
- 27.01.2004 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільний із випробувальним терміном на 2 роки;
- 17.05.2005 цим же судом за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
- 12.05.2009 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.289 ч. 2 КК України, до 5 років позбавлення волі;
- 09.10.2009 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.190 ч.2, ст.70 ч.4, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
- 05.09.2014 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.309 ч.1 КК України до штрафу 850 грн. 17.08.2015 Баглійським PC м. Дніпродзержинська невиплачений штраф замінено на 50 годин громадських робіт;
- 07.06.2016 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська з урахуванням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської від 20.12.2016 за ст.185 ч.2, 3, ст. 395, ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 71 до позбавлення волі на строк 4 роки, та штрафу у розмірі 850 грн, який виконувати самостійно;
- 19.02.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу у розмірі 850 грн які виконувати самостійно,
який відбуває покарання в Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№ 39)»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19.02.2018 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та 850 грн штрафу. В Державну установу «Ладижинська виправна колонія (№ 39)» (далі Ладижинська ВК №39) прибув 19.05.2018 з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» за даним вироком суду.
Так, відбуваючи покарання в Ладижинській ВК №39, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. Для реалізації вказаного наміру, останній 13.08.2020 в глобальній мережі Інтернет на сайті «IZI» за допомогою мобільного телефону «Samsung» з вставленою у ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який привіз з собою в особистих речах під час етапування до Ладижинської ВК № 39, розмістив оголошення за № 663469569 щодо продажу електровелосипеда «Фетбайк 750 Вт» за ціною 7200 гривень, якого в дійсності не мав у власності, та вказав номер свого мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_1 .
18.08.2020 до ОСОБА_4 , на вказаний ним в оголошенні номер телефону, зателефонував ОСОБА_5 , житель м. Ладижин Вінницької області, з метою придбання електровелосипеда за вказані в оголошенні грошові кошти в сумі 7200 гривень. В свою чергу, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом обману, усвідомлюючи, що поставку замовленого товару здійснювати не буде, встановив умову, що спочатку необхідно перерахувати грошові кошти у сумі 440 гривень в якості передоплати на запропонований ним картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , якій не було відомо про джерело походження вказаних грошових коштів, після чого електровелосипед буде відправлено «Новою Поштою».
18.08.2020 о 11 год. 47 хв. ОСОБА_5 через платіжний термінал за адресою: АДРЕСА_2 перерахував грошові кошти в сумі 440 гривень на картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 .
З 18.08.2020 ОСОБА_6 замовлений товар не поставив, на звернення ОСОБА_5 не відповідав, чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 440 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Розкаюється у вчиненому. Суду показав, що в серпні 2020 року виклав оголошення на сайті «Ізі» про продаж електровелосипеда. По оголошенню йому подзвонив чоловік, сказав, що хоче купити електровелосипед. Він домовився з ним, що той перекине йому 440 грн. на банківську картку як попередню оплату за товар. Картка належить ОСОБА_7 , які він винен кошти в сумі 440 грн. ОСОБА_6 показав, що відбуває покарання у виді позбавлення волі. Для розміщення оголошення скористався мобільним телефоном, який переховував у виправній колонії. Скачав в мережі інтернет фотографію велосипеда. Такого велосипеда він ніколи не мав, розмістив оголошення, щоб заволодіти коштами того, хто подзвонить. Перед цим просив ОСОБА_7 скинути йому номер банківської картки, сказавши їй, що віддасть їй борг, перерахувавши кошти на картку. Коли чоловік, який телефонував перекинув кошти, ОСОБА_7 йому зателефонувала і повідомила, що отримала гроші, хоча не знала звідки кошти. Після цього оголошення видалив, більше ніхто до нього не дзвонив. Коли в камері був обшук, він сам видав мобільний телефон і розповів про всі обставини вчиненого злочину. Кошти потерпілому не повернув, бо не мав з ним зв?язку через те, що відбуває покарання.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за вчинення майнових злочинів, те, що за місцем відбування покарання характеризується в цілому посередньо, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався, на виробництві установи не працевлаштований, також підлягає врахуванню і психологічна характеристика ОСОБА_4 за місцем відбування покарання.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також розмір завданої потерпілому шкоди, та його позицію, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за даним вироком. Оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2018, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі за яким на день винесення даного вироку становить 3 роки 19 днів позбавлення волі, враховуючи те, що з довідки по особовій справі засудженого видно, що кінець строку відбування покарання 03.02.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене за попереднім вироком, підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Згідно положень ч. 3 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік шість місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2018, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців з конфіскацією майна, та штрафу в розмірі 850 грн, які виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15.01.2021 року.

Речові докази по справі, що знаходились на зберіганні Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області: мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_3 , чорного кольору; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_4 , сіро-чорного кольору без акумуляторної батареї та сім-карти; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , сріблястого кольору в захисному чохлі чорного кольору без акумуляторної батареї конфіскувати; сім-картку знищити, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.08.2020.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя