ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 636/1161/20 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/3036/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілого по справі, належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 20 07 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою вищевказаного суду клопотання прокурора задоволено та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 17 09 2020 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив про скасування ухвали та про постановлення нової, якою просив звільнити обвинуваченого з-під варти у залі суду, посилаючись на неповноту судового розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції зроблені невірні висновки щодо особи обвинуваченого, а саме помилкового вказано про те, що він є безробітнім, в той час, як обвинувачений працював неофіційно. Наголошує також на наявності у обвинуваченого постійного місця мешкання, де він проживав разом з матір`ю.
Крім того вважає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано невірно. Зазначив, що оскільки потерпілий ОСОБА_9 почав першим наносити удари обвинуваченому, то з цього часу ОСОБА_7 заходився у стані необхідної оборони.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Потерпілий ОСОБА_10 про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надавав.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог чинного національного та міжнародного законодавства.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції аргументовано прийнято рішення щодо продовження існування ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, адже ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, судом взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, особу обвинуваченого який ніде не працює, неодружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча судимість знята та погашена у встановленому законом порядку, а також те, що у даному кримінальному провадженні допит свідків ще не закінчено, а обвинуваченому відоме місце їх мешкання.

Отже, зазначені обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На переконання колегії суддів, зазначені обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що скасування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, як на тому наполягає апелянт, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.

Крім того, вказані вище факти у своїй сукупності, на думку колегії суддів, спростовують доводи апелянта, зазначені у апеляційній скарзі, про відсутність вагомих причин для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується посилання апелянта на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце мешкання та неофіційне працевлаштування, то вказані факти не є безумовними підставами для скасування чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Аналізуючи посилання захисника обвинуваченого на невірну кваліфікацію дій обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається та продовжується.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та відсутності будь-яких підстав для скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 20 07 2020 року про задоволення клопотання прокурора та про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 вересня 2020 року, включно, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4