Справа № 605/157/20
Провадження № 1-кп/603/62/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська в режимі відеоконференції з Державною установою «Чортківська установа виконання покарань (№26)» матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 22.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.

Від прокурора ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання, в якому прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці.
Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, ніде не працює, не має постійного місця проживання. Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні та продовженні даного запобіжного заходу, зокрема обвинувачений ОСОБА_3 у зв`язку із тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення та з огляду на санкцію статей обвинувачення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, вказує, що ОСОБА_3 , перебуває в розшуку Рівненським ГУНП в Рівненській області за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, посилаючись на необгрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається у клопотанні прокурор.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.
Потерпіла ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо проведення судового засідання стосовно розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою за відсутності захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

При цьому, ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Отже, зважаючи на положення ч.3 ст. 331 КПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки строк тримання під вартою згідно ухвали суду від 09.07.2020 закінчується 06.09.2020 року.

Так, ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 09.07.2020 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , продовжено строком на два місяці до 06.09.2020 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, за які передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі та які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами.
Також, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор.
Зокрема, має місце та продовжує існувати ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки останній, усвідомлюючи тяжкість та міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, зокрема, позбавлення волі на певний строк, а також враховуючи розмір шкоди, може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований за двома адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , однак за вказаними адресами не проживає, що свідчить про відсутність у нього постійного місця проживання.

Крім того, наявним та доведеним є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, перебуваючи на волі, обвинувачений маючи доступ до інформації про анкетні дані та контактні телефони свідків та потерпілої, може незаконно впливати на цих осіб, як особисто так і через третіх осіб, шляхом погрози схиляти до дачі неправдивих показань на свою користь, відмови від участі у кримін альному провадженні, що може негативно вплинути на хід судового розгляду.

Також суд вважає наявним та доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості обвинуваченим ОСОБА_3 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, оскільки вивченням даних щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , постійного джерела доходу та постійного місця проживання не має, ніде не працює, тому враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому корисливого злочину, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 не маючи основного джерела доходу може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності. Вказані обставини можуть спонукати обвинуваченого до вчинення корисливих злочинів, з метою отримання коштів для виїзду з місця перебування та переховування від суду.
Розглядаючи питання можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів проти власності, беручи до уваги наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому згідно обвинувального акту та покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його винуватим,відповідає даним про особу обвинуваченого, є співмірним а також запобігатиме ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження у розумні строки, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дієвості кримінального провадження, беручи до уваги положення абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, згідно якої до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а також враховуючи те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 06.09.2020 року, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 318, 331, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 01 листопада 2020 року.

Копію ухвали вручити ОСОБА_3 та направити Державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» - для виконання та вручення ОСОБА_3 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монатириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1