Справа№ 640/3218/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальне провадження №0000116 від 09.01.2018 року за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, повної середньої освіти, неодруженого, студента Харківського радіотехнічного технікуму за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України.

Так, згідно обвинувального акту, 05 січня 2018 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин неповнолiтнiй ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку № 165 по вул. Шевченко в м.Харковi, не маючи наміру на вбивство та не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_10 , діючи умисно, iз злочинною самовпевненістю, не допускаючи, що від його удару можуть настати тяжкі наслідки для ОСОБА_10 , розраховуючи, що в конкретній ситуації вони не настануть, на грунтi раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , наніс останньому один поштовх правою рукою в область обличчя, а саме: нижньої лівої щелепи та ліву під нижньощелепну область, вiд якого останнiй впав на асфальтне покриття та вдарився скроннево-потиличною частиною голови, в результаті чого був доставлений в ХМКЛШНМД iм. проф. О.І. Мещанiнова, де ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер вiд травми голови у вигляді важкої черепно-мозкової травми з внутрiшньочерепними крововиливами, забієм головного мозку та переломом кісток черепу, що ускладнилася у своїй течії набряком-набряканням-дислокацiєю стовбуру головного мозку, що й стало причиною смертi.

В результатi протиправних дiй неповнолiтнього ОСОБА_11 , згiдно висновку судово-медичної експертизи №18-Ат/18 вiд 22.02.2018 року, ОСОБА_10 були спричиненi наступнi тiлеснi ушкодження: важка черепно-мозкова травма у виглядi забiйної рани скронево-потиличної областi справа, крововиливу в м`якi покриви голови з боку їх внутрiшньої поверхнi в скронево-тiм`яно-потиличнiй областi справа, перелому кiсток склепiння та основи черепу, крововиливiв пiд оболонки головного мозку (епiдурально, субдурально та субарахноїдально), iз забієм обох лобових доль головного мозку; синець (натік) верхнього повiка справа, садна на губах. Травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть гр. ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною травмою голови.

Таким чином, дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано як вбивство, вчинене через необережність, тобто за ч. 1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, та пояснив, що 05.01.2018 року у вечірній час зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_12 та іншими біля магазину «Рост», що біля ст.м. Київська у м. Харкові, де вони побачили малознайому компанію молодих людей, між останніми та двома дорослими чоловіками, якими були ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , виник конфлікт, який спровокували самі дорослі, які вели себе агресивно, нецензурно лаялися. Один із них, як в подальшому з`ясувалося ОСОБА_13 , відійшов в сторону. До другого, тобто ОСОБА_10 , підбіг ОСОБА_14 , та вдарив чоловіка в область голови, від цього удару ОСОБА_10 впав на сідниці та вдарився головою об кіоск, а ОСОБА_15 втік. Після цього, ОСОБА_10 відразу піднявся і пішов в бік ОСОБА_8 з обвинуваченням, що це він його ударив, на що ОСОБА_8 повідомив потерпілому, що той, хто його ударив втік, у відповідь на що потерпілий замахнувся рукою знизу для того, щоб нанесли удар обвинуваченому. ОСОБА_8 , повільно виставив руку, щоб захистити себе, уникнути удару, та збільшити відстань між ним та ОСОБА_10 , вціливши долонею останньому в щелепу, таким чином намагаючись його відштовхнути та зупинити , від чого потерпілий впав на землю та вдарився головою. Після цього потерпілий намагався підвестися, але не зміг. У відповідь на уточнюючі питання, обвинувачений повідомив, що не бив потерпілого, а лише намагався уклонитися від удару останнього. Крім того, повідомив, що ОСОБА_10 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та ледве стояв на ногах. За 30 хвилин до вказаних вище подій ОСОБА_16 викликав поліцію за фактом того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_13 конфліктували з ними та вели себе агресивно.

Допитана потерпіла ОСОБА_17 пояснила, що про обставини справи їй стало відомо лише зі слів ОСОБА_13 , який був разом з її чоловіком ОСОБА_10 05.01.2018 року. Їй зателефонували з ХМКЛШНД ім. проф. О.І.Мещанінова та повідомили, що її чоловік знаходиться у лікарні без свідомості, куди вона прибула близько об 23.00 год. 05.01.2018 року, де лікар, після обстеження та проведення рентгенологічного дослідження, повідомила потерпілій, що у ОСОБА_10 гематома голови. Оскільки від нього відчувався різкий запах алкоголю, лікар вказала на те, що йому треба поспати, та під розписку від ОСОБА_17 відпустила її чоловіка додому, надавши рекомендації по його догляду вдома, зокрема необхідність повертати останнього із однієї сторони в іншу, щоб уникнути удушення, що і було виконано потерпілою вночі. Оскільки вранці 06.01.2018 року ОСОБА_10 так і не прийшов до тями, ознак життя не подавав, потерпіла ОСОБА_17 викликала швидку допомогу та її чоловіка забрали до лікарні, де згодом він помер. Також вона доповнила, що коли привезла чоловіка додому, почала його роздягати, помітила, що його руки та ноги в синцях. Вказала, що її чоловік не вживав спиртні напої, а тому не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння.

Допитані в судовому засіданні свідки з боку обвинувачення повідомили:

- свідок ОСОБА_13 пояснив, що у вечірній час 05.01.2018 року був разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 біля ст.м. Київська у м. Харкові. ОСОБА_10 разом з його братом ОСОБА_18 , вживали горілку. В цей час між потерпілим та молодими людьми виник конфлікт. Щоб не допустити спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень свідок підійшов до них та в ході розмови сказав, щоб краще побили його, а не ОСОБА_10 , оскільки він старший. Після конфлікту свідок стояв і розмовляв з хлопцями. ОСОБА_10 у його полі зору не було, оскільки він стояв до нього спиною. В цей час почув хлопок і голос: «Що ти зробив?». Повернувши голову, він побачив, що на землі лежить ОСОБА_10 , а від нього відбігає молодий чоловік, який відразу повернувся назад. В судовому засіданні свідок вказав, що молодим чоловіком, який після хлопка відбігав від ОСОБА_10 , коли останній лежав на землі, а далі повернувся назад, був обвинувачений ОСОБА_8 . Самого удару чи поштовху свідок не бачив, оскільки в цей час розмовляв з ОСОБА_19 ;

- свідок ОСОБА_19 пояснив, що 05.01.2018 року у вечірній час прийшов зі своїм знайомим ОСОБА_20 на зупинку біля магазину «Рост» у м. Харкові, що знаходиться біля станції м. Київська, де пили чай. В цей час між його знайомим ОСОБА_21 та невідомим чоловіком виник конфлікт, який перейшов у потасовку. Щоб не допустити ще більшого конфлікту свідок зателефонував до поліції. Після чого, до них підійшли молоді хлопці, яких він раніше бачив, але знайомий з ними не був. Бачив, як неповнолітній, якого він знає як ОСОБА_15 , підбіг до одного з чоловіків та вдарив його в область щелепи. Від цього удару потерпілий присів, але чи падав, свідок не бачив. Свідок побіг за ОСОБА_15 , але не наздогнав, а коли повернувся один із чоловіків лежав на землі. При цьому свідок вказав, що коли він побіг за ОСОБА_15 , потерпілий стояв на ногах і голосно намагався з`ясувати хто його вдарив. Час, протягом якого він був відсутній приблизно 1 хв. Обвинуваченого ОСОБА_8 раніше бачив на районі та бачив його на місці події. Конфлікту між обвинуваченим та потерпілим не бачив, оскільки в цей час намагався наздогнати ОСОБА_15 ;

- свідок ОСОБА_22 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_8 знайомий. 05.01.2018 року у вечірній час, близько 20-21 год. йшов з магазину «Рост», що біля ст.м. Київська у м. Харкові, де побачив своїх знайомих. Вирішив підійти і привітатися. Зі слів знайомих йому стало відомо, що між старшими чоловіками та молоддю виник конфлікт. Бачив, як молодий хлопець підбіг до одного зі старших чоловіків і, вдаривши його в голову, побіг в бік. Після чого, невідомий чоловік пішов у напрямку ОСОБА_23 . ОСОБА_24 намагався йому пояснити, що він його не бив. Підійшовши, незнайомий чоловік замахнувся рукою в бік ОСОБА_8 , в цей час останній виставив вперед руку та штовхнув чоловіка. Від поштовху чоловік зробив крок назад і впав. Міщан хотів підняти чоловіка, і коли вийняв руку з під його голови то свідок побачив на руці у обвинуваченого кров;

- свідок ОСОБА_25 пояснив, що 05.01.2018 року він зустрівся із своїми друзями ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , вони пили каву біля зупинки транспорту поряд із ст. м. Київська. Згодом до них приєднався ОСОБА_28 . Повз них проходили двоє невідомих йому чоловіків, як згодом виявилося, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які, як розповіли йому друзі, вели себе агресивно та провокували молодих хлопців на конфлікт. Між чоловіками та ОСОБА_21 відбулася потасовка, в ході якої останні штовхали один одного. В цей час на місце подій підійшли ще молоді люди, і всі поступово перемістилися до відділення пошти. Свідок побачив, як до ОСОБА_10 підбіг невідомий хлопчик та вдарив його у обличчя, від чого останній упав, потім підвівся та пішов в сторону відділення пошти. Свідок відволікся, а згодом побачив, що потерпілий уже лежить на землі. ОСОБА_8 свідок побачив, коли всі підходили до поштового відділення. Обвинувачений просто стояв, активних дій не вчиняв, участі у конфліктах не приймав.

На обґрунтування висунутого обвинувачення, крім показів відповідних свідків, стороною обвинувачення надані зібрані під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженні у судовому засіданні відповідні докази, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.01.2018 року, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Київського ВП ГУНП в Харківській області 09.01.2018 року за №947, згідно якого до ВП звернулась ОСОБА_17 та повідомила у своїй заяві, що 05.01.2018 року о 20:30 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 165, невідомий спричинив тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 166, т. 1);

- витяг з кримінального провадження №0000116 з реєстрацією 09.01.2018 року з правовою кваліфікацією за ст. 119 ч.1 КК України та фабулою про те, що 05.01.2018 року о 20:30 год. неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , штовхнув в область обличчя ОСОБА_10 , від чого останній впав, вдарився потиличною частиною голови об асфальт, в результаті чого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні ХМКЛШНМД iм. проф. О.І. Мєщанiнова помер від травми голови у вигляді важкої чрепно-мозкової травми з внутрішньочерепними крововиливами, забоєм головного мозку та переломом кісток черепу, що ускладнилася у своїй течії набряком-набряканням-дислокацією стовбуру головного мозку, що й стало причиною смерті (а.с. 167, т. 1);

- витяг з кримінального провадження №0000116 з реєстрацією 09.01.2018 року з правовою кваліфікацією за ст. 128 КК України та фабулою про те, що 05.01.2018 року о 20:30 год. неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 165, штовхнув в область обличчя ОСОБА_10 , від чого останній впав, вдарився потиличною частиною голови об асфальт, в результаті чого ОСОБА_10 згідно довідки ХМКЛШНМД iм. проф. О.І. Мєщанiнова, були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита тяжка ЧМТ, забій головного мозку з очагами контузій лівої лобної та вісочної долей, перелом своду та основи черепу, забійна рана мяких тканин голови (а.с. 168, т. 1);

- витяг з кримінального провадження №0000116 з реєстрацією 09.01.2018 року з правовою кваліфікацією за ст. 121 ч. 1 КК України та фабулою про те, що 05.01.2018 року о 20:30 год. невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 165, завдала гр. ОСОБА_10 , згідно довідки ХМКЛШНМД iм. проф. О.І. Мєщанiнова, наступні тілесні ушкодження: закрита тяжка ЧМТ, забій головного мозку з очагами контузій лівої лобної та вісочної долей, перелом своду та основи черепу, забійна рана мяких тканин голови (а.с. 168, т. 1);

- постанова про зміну кваліфікації у кримінальному провадженні №0000116 від 12.01.2018 року з ст. 121 ч. 1 КК України на ст. 128 ч. 1 КК України (а.с. 170-171, т. 1);

- постанова про зміну кваліфікації у кримінальному провадженні №0000116 від 23.02.2018 року з ст. 128 ч. 1 КК України на ст. 119 ч. 1 КК України (а.с. 173-174, т. 1);

- рапорт на ім`я начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області, зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Київського ВП ГУНП в Харківській області 05.01.2018 року за №609, згідно якого 05.01.2018 року отримано заяву та в результаті опрацьованої інформації встановлено, що того ж дня о 20:46 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що о 20:45 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, ст.м. Київська, виник конфлікт з невідомим від заявника на ім`я ОСОБА_29 , внаслідок чого о 21:49 год. потерпілий ОСОБА_10 був госпіталізований бригадою швидкої допомоги 203 (а.с. 174, т. 1);

- рапорт на ім`я начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області, зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Київського ВП ГУНП в Харківській області 05.01.2018 року за №617, згідно якого 05.01.2018 року отримано заяву та в результаті опрацьованої інформації встановлено, що того ж дня о 21:58 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.01.2018 року о 21:54 год. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд. 1, до нейрохірургічного відділення ХМКЛШНМД iм. проф. О.І. Мєщанiнова доставлений ОСОБА_10 , 47 років, діагноз: ЗЧМТ, ЗГМ, забійна рана потиличної області, гематома потиличної області, алкогольне сп`яніння під питанням, хто наніс травми невідомо (а.с. 176, т. 1);

- протокол огляду місця події від 05.01.2018 року та ілюстративний матеріал до нього, в ході якого була оглянута місцевість за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 163, та на тротуарі біля кіоску з вивіскою «Мясо Птица Рыба» виявлено пляму речовини бурого кольору, змив вказаної речовини вилучено (а.с. 178-179, т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.01.2018 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_12 , в ході якого останній розповів та показав механізм нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а саме вказав, що: 05.01.2018 року приблизно о 20:00 год. він з товаришами перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де хлопець на ім`я ОСОБА_30 знаходився обличчям до ОСОБА_10 на відстані витягнутої руки. В цей час ОСОБА_10 намагався нанести ОСОБА_8 удар правою рукою, в свою чергу обвинувачений відхилив корпус назад і правою рукою штовхнув ОСОБА_10 в праве плече, від чого останній не втримався і впав на асфальт, вдарившись потиличною частиною голови (а.с. 180-181, т. 1);

- висновок судово-медичної експертизи трупа №18-Ат/18 від 22.02.2018 року, згідно якого, на підставі даних судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_10 , 51 років, враховуючи відомості з історії його хвороби, а також результати лабораторного дослідження, при дослідженні трупа встановлено наявність таких ушкоджень: - важка черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани скронево-потиличної областi справа, крововиливу в м`якi покриви голови з боку їx внутрішньої поверхні в скронево-тім`яно-потиличній області справа, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки (епідурально, субдурально та субарахноїдально) головного мозку, із забієм обох лобових доль головного мозку; синець (натiк) верхнього повіка справа, садна на губах; - садна на обох колiнних суглобах.

Уci вказанi ушкодження є прижиттєвими i могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних в постановi слідчого, а саме 05.01.2018 року, від травматичної дiї тупих твердих предметiв (предмета), iндивідуальні особливості травмуючої поверхнi якого в ушкодженнях не відобразилися.

Причиною смерті гр. ОСОБА_10 явилася травма голови у вигляді важкої черепно-мозкової травми з внутрiшньочерепними крововиливами, забiєм головного мозку та переломом кісток черепу, що ускладнилася у своїй течії набряком-набряканням-дислокацією стовбуру головного мозку.

Травма голови наявна у гр. ОСОБА_10 , найвiрогiднiше, утворилася внаслідок наданому тілу прискоренню, з попереднiм падiнню удару або поштовху, з подальшим падiнням його i ударом скроннево-потиличною частиною голови об тупий твердий предмет з переважаючою площею травмуючої поверхні, про що свідчить наявність в цiй областi забiйної рани та крововиливу у м`які покриви голови, лінійного перелому кісток склепiння та основи черепу, крововиливів під оболонки (епiдурально, субдурально та субарахноїдально) головного мозку, iз наявністю контузійних вогнищ на полюсах лобових доль обох пiвкуль, якi утворилися за принципом противоудару.

Смерть гр. ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12.30 годинi в стаціонарi ХМКЛШНМД iм. проф. О.І.Мещанiнова i знаходиться у прямому причинно-наслiдковому зв`язку iз вищевказаною травмою голови.

Керуючись п.4.8. травма голови має ознаки ТЯЖКИХ тiлесних ушкоджень вiдповідно до п.2.1.3. «б, в, г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень».

Керуючись п.4.8. садна на обох колiнних суглобах мають ознаки ЛЕГКИХ тiлесних ушкоджень, вiдповiдно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень».

Окрiм того, при дослiдженнi трупу гр. ОСОБА_10 були виявленi: слiди медичних манiпуляцiй у виглядi саден у обох кутах рота, якi утворилися пiсля введения iнтубацiйної трубки.

Перелiченi ушкодження голови наявнi у гр. ОСОБА_10 не могли утворитися внаслiдок мимовільного одноразового падiння чи падiння ничком або навзнак, з висоти зросту на тверду поширену поверхню, окрiм саден на обох колiнних суглобах, якi могли утворитися за вказаним механiзмом.

Не виключається, що у момент заподiяння тiлесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 знаходився у вертикальному положеннi, або близькому до нього, i був звернений до нападника передньою поверхнею тiла.

Локалізацiя тiлесних ушкоджень голови наявних у гр. ОСОБА_10 недоступна для спричинення їx власною рукою, локалiзацiя саден на обох колiнних суглобах доступна для спричинення їx власною рукою. 3 медичної карти №553 стацiонарного хворого 2-го нейрохiрургiчного вiдділення ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанiнова вiдомо, що група кровi трупу гр. ОСОБА_10 - 0(І).

При госпiталiзацi i в ХМКЛШНМД iм. проф. О.I. Мещанінова, при дослiдженнi крові гр. ОСОБА_10 . газохроматографiчним методом етиловий спирт не виявлений. Механізм утворення тiлесних ушкоджень на головi, якi мали мiсце у гр. ОСОБА_10 , не суперечить способу їx спричинення, на якi вказують пiдозрюваний ОСОБА_8 та свiдки ОСОБА_12 і ОСОБА_22 . пiд час проведення їx допиту. (а.с. 184-187, т. 1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.02.2018 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого останній повідомив, що 05.01.2018 року близько о 20.30 год. він разом із друзями перебував біля відділення «Укрпошти» по вул. Шевченко, 165 у м. Харкові. Звернув увагу на конфлікт між компанією молодих людей та двома незнайомими чоловіками віком близько 40 та 45 років. В цей час він побачив, як один із хлопців спричинив одному з чоловіків віком 45 років удар в область щоки, від якого чоловік спочатку впав на сідниці та різко піднявшись пішов у напрямку ОСОБА_8 , оскільки він стояв ближче всіх до нього. Підійшовши, чоловік спочатку вдарив ОСОБА_8 обома руками в область грудей. Від удару обвинувачений не впав, а залишився стояти на місці, на відстані витягнутої руки від чоловіка. Потім, останній замахнувся кулаком правої руки знизу справа наліво, а ОСОБА_8 у цей час, намагаючись уникнути удару, виставив вперед праву руку долонею вперед і відштовхнув його від себе, потрапивши в область щелепи та область нижче неї зліва. Від удару чоловік впав на спину, закинувши голову назад та вдарившись потилицею, при цьому було чути характерний звук. Обвинувачений підійшов до чоловіка і намагався його підняти, чоловік був при свідомості, але не розмовляв. ОСОБА_8 спробував підняти голову чоловіка рукою, однак інший чоловік його відігнав. Відійшовши, обвинувачений побачив кров у себе на руці. Після чого, хтось із присутніх при зазначених подіях повідомив ОСОБА_8 , що викликав швидку допомогу. Крім того, обвинувачений повідомив, що того дня земля частково була вкрита снігом. Під час падіння чоловік ударився головою об асфальт. Чи був під його ногами сніг, лід обвинувачений згадати не зміг (а.с. 188-198, т. 1);

- висновок експерта №9/18-Ат/18 від 23.02.2018 року, згідно якого механiзм утворення тілесних ушкоджень на головi, якi мали місце у гр. ОСОБА_10 , не суперечить способу їх спричинення, на якi вказує підозрюваний ОСОБА_8 . пiд час проведення слідчого експерименту за його участю 15.02.2018 року. Відповiсти на iншi поставленнi питання слідчого не представляється можливим (а.с. 199-202, т.1);

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_31 пояснив, що він проводив експертизу трупа ОСОБА_10 . З метою надання відповіді на поставлені питання йому були надані матеріали досудового розслідування, а саме: допити свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 та слідчі експерименти за участю свідка ОСОБА_12 та обвинуваченого. Обставини, викладені у висновках експерта №18-Ат/18 та №9/18-Ат/18 підтвердив у повному обсязі. Щодо дати надання висновку експертизи 23.02.2017 року, замість 23.02.2018 року, експерт зазначив, що це технічна помилка, крім того експерт повідомив , що синець (натiк) верхнього повіка справа та садна на губах у потерпілого утворились від медичних маніпуляцій, а садна на обох колінних суглобах могли утворитися у потерпілого від падіння, але матеріали справи не містили можливого варіанту заподіяння даних тілесних ушкоджень , тому відповіді щодо можливого механізму їх отримання не надано.

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи з приписів ст. 373 ч. 3 КПК України, відповідно до яких, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що обставини обвинувачення ОСОБА_8 , викладені у обвинувальному акті не знайшли свого об`єктивного підтвердження, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні не доведена, а тому ОСОБА_8 підлягає виправданню виходячи з наступного.

Висновками експерта №18-Ат/18 від 22.02.2018 року та №9/18-Ат/18 від 23.02.2018 року встановлено комплекс тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Разом з тим, даними висновками експерта встановлено, що механiзм утворення тiлесних ушкоджень на головi, якi мали мiсце у гр. ОСОБА_10 , не суперечить способу їx спричинення, на якi вказують свiдки ОСОБА_12 і ОСОБА_22 та підозрюваний ОСОБА_8 . пiд час проведення слідчого експерименту за його участю 15.02.2018 року.

При цьому , всі свідки зазначають агресивну поведінку ОСОБА_10 , який після того як його вдарив невстановлений хлопчик « ОСОБА_15 », намагався напасти на ОСОБА_8 та завдати йому удару руками , а ОСОБА_8 захищаючись від цього нападу виставив вперед свою праву руку , відкритою долонею , намагаючись відштовхнути нападника за для припинення нападу та відвернення заподіяння йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_10 .

У суду не викликають сумніви покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_22 . ОСОБА_13 та інших, які є послідовними та узгоджуються між собою.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, що у конфлікт з ОСОБА_10 на вул. Шевченко, біля буд. № 165 у м. Харкові, окрім ОСОБА_8 , попередньо вступав інший юнак на ім`я ОСОБА_15 , який завдав удар потерпілому, від чого останній упав.

Що стосується показань свідків та обвинуваченого про знаходження потерпілого в стані алкогольного сп`яніння , то згідно висновку судово-медичної експертизи трупа №18-Ат/18 від 22.02.2018 року такий стан у потерпілого не підтверджений.

Виходячи з диспозиції ст. 119 КК України , за своїми наслідками вбивство через необережність нічим не відрізняється від убивства, вчиненого умисно. Проте злочин, що розглядається завдяки необережній вині, свідчить про меншу суспільну небезпечність винного і всього діяння в цілому порівняно з аналогічними діями, вчиненими умисно. Об`єктивна сторона характеризується: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідком у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком. Злочин вважається закінченим з моменту настання смерті людини. Із суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинено внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості. Вид необережної вини на кваліфікацію злочину, що розглядається, не впливає. Проте його встановлення є необхідним для оцінки ступеня суспільної небезпечності вчиненого, а також для правильного відмежовування даного злочину від умисного вбивства і випадкового спричинення смерті. При вбивстві внаслідок злочинної самовпевненості винний передбачає можливість настання смерті іншої особи від вчинюваної ним дії (бездіяльності), але легковажно розраховує на її відвернення. При цьому повинен мати місце розрахунок на цілком реальні, певні обставини, які, на думку винного, мають здатність відвернути настання смерті. Однак такий розрахунок виявляється легковажним. Обставинами, які, на думку винного, відвернуть настання смерті, можуть виступати його власні, особисті якості, дії інших осіб тощо. При вчиненні злочину, що розглядається, характерним є те, що винний впевнений у ненастанні злочинного наслідку. Вбивство через необережність внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від вбивства з непрямим умислом, коли винний, передбачаючи можливість настання смерті, свідомо її допускає. При цьому винний усвідомлює можливість настання смерті потерпілого в даному випадку від його поведінки, не бажаючи разом із тим злочинного наслідку або байдуже ставлячись до його настання. Про наявність непрямого умислу свідчить, зокрема, розрахунок винного на випадковість, «навмання», а не на конкретні обставини. При вбивстві внаслідок злочинної недбалості винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю.

Вбивство через необережність слід відмежувати від випадкового заподіяння смерті (казусу), коли особа, що заподіяла смерть потерпілому, не передбачала настання смерті потерпілого від своїх дій (бездіяльності) і за обставинами справи не повинна була або не могла цього передбачати.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений неповнолітній ОСОБА_8 , відштовхнувши від себе відкритою долонею, а не завдавши удару, потерпілого ОСОБА_10 , який намагався йому завдати удару, із суб`єктивної сторони не виявляв злочинної самовпевненості і злочинної недбалості, а по суті захищався від ОСОБА_10 , який вів себе агресивно і міг нанести йому ударів кулаками та заподіяти тілесні ушкодження, а тому ОСОБА_8 , який заподіяв смерть потерпілому, не передбачав настання смерті потерпілого від своїх дій (бездіяльності) і за обставинами справи не повинен був і не міг цього передбачати.
Норми ст. 22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заслухавши показання обвинуваченого, свідків, думки прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та докази, аналізуючи їх як кожен окремо , так і в сукупності, суд приходить до того, що вони не дозволяють зробити висновок про винуватість ОСОБА_32 , тому суд приходить до висновку, що інкриміноване йому обвинувачення за ст. 119 ч. 1 КК України, не знайшло свого підтвердження та обвинувачений підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю його вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вимог частин 1, 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад злочину кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умов доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Якщо висунуті обвинувачення у вчинені кримінально карного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип призумції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину: обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain).

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15, провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387 обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, проаналізувавши в сукупності всі докази досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України, та положення ст. 5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та вважає, що ОСОБА_8 за ст. 119 ч. 1 КК України необхідно виправдати через недоведеність вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Таким чином, сукупність наведених даних свідчить про недоведеність , що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, у зв`язку з чим за вказаними підставами він підлягає виправданню.
ОСОБА_8 є осудною особою, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

У зв`язку з виправданням обвинуваченого, цивільний позов ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди суд залишає без розгляду, .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

Судові витрати за проведення експертизи слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України, визнати невинним та по суду виправдати у зв`язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого складу зазначеного кримінального правопорушення.
Речові докази у кримінальному провадженні: диск - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати за проведення експертизи віднести за рахунок держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя - ОСОБА_1