Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3054/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 від 08.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має дітей та згідно з рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 28.02.2017 у справі № 286/133/17 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на їх утримання у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 17.01.2017 до досягнення дітьми повноліття.

Але ОСОБА_6 всупереч вимогам ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання своїх дітей, оскільки будучи працездатним, офіційно тривалий час ніде не працював, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_6 на утримання своїх дітей не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених судовим наказом коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 17.01.2017 до 01.09.2020 року на загальну суму 150133,36 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що обставини обвинувачення викладені вірно, та показав суду, що він має двох дітей, на яких повинен сплачувати аліменти, проте не може влаштуватися на роботу, живе за рахунок тимчасових заробітків. У 2017 році звертався до Центру зайнятості, йому дали перелік місць можливого працевлаштування, проте він ніде не зміг влаштуватися на роботу. З того часу до центру зайнятості більше не звертався. Гроші дітям давав, коли була можливість. Буде шукати роботу і сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що обвинувачений її колишній чоловік, вони мають двох спільних дітей, які проживають з нею. ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти з 2017 року, проте не платить, утримувати дітей їй не допомагає. Зрідка може дати дітям грошей на День народження, їй грошей на утримання дітей не дає і не перераховує. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

З відповіді на запит з Овруцької районної філії Житомирського обласного центру зайнятості встановлено, що ОСОБА_4 на обліку як безробітний станом на 09.09.2020 не перебуває і не перебував. 1 грудня 2017 року звертався з пошуку роботи, було видано особі направлення, від якого він відмовився.

Згідно з відповіддю на запит з КНП «Овруцька міська лікарня» ОСОБА_4 у період з січня 2017 року по теперішній час за медичною допомогою в поліклінічно-діагностичне відділення не звертався, на стаціонарному і амбулаторному лікуванні в КНП «Овруцька міська лікарня» не перебував.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст.89 КК України визнається таким, що не має судимостей.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його добру характеристику, щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Під час досудового слідства ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1