Справа № 638/287/21
Провадження № 1-кс/638/241/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
Старший інспектор сектору дізнання Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області подав до суду клопотання про арешт майна, яке вилучене 10.01.2021 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7 , посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане МРЕВ м. Красний Луч 23.12.2003 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивоване тим, що до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення інспектора роти УПП м. Харкова про те, що 10.01.2021 року під час несення служби на території Шевченківського району у м. Харкові у складі екіпажу 1202 за адресою:м. Харків, майдан Свободи б.7 , за порушення ПДР був зупинений автомобіль марки «Rena1t Kangoo» держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 ,1976 року народження, який пред`явив співробітникам поліції посвідчення водія серія НОМЕР_1 з ознаками підробки.
10.01.2021 року в період часу з 12.48 до 13.16 год проведено огляд місця події в присутності понятих, в ході якого було вилучено водійське посвідчення НОМЕР_1 з ознаками підробки.
В зв`язку з вищевикладеним, маються всі підстави вважати, що документ а саме посвідчення водія НОМЕР_1 підроблене, по зазначеному кримінальному провадженню є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом, необхідно буде проведення ряду судових експертиз для встановленням факту підробки .
Вважаю, що незастосування цього заходу може негативно сплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного предмета можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його приховування або знищення, що значно утруднить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, призначення та проведення необхідних судових експертиз.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, продали письмові заяви, в яких зазначили, що підтримують доводи клопотання , просили його задовольнити з підстав, наведених в його обґрунтування та розглянути без їхньої участі..
Власник майна в судове засідання не з`явився.
Неявка учасників провадження не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, ознайомившись з доводами клопотання , вивчивши письмові додатки до нього , надані органом досудового розслідування , дійшов наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».
З доводів клопотання вбачається, що майно, що вилучене під час огляду місць події може в подальшому бути використано в якості речового доказу, а його втрата, зникнення, або пошкодження перешкодить розслідуванню кримінального провадження, тобто вказане в клопотанні майно, відповідає вимогам п.п. 1, 2, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Нормою частини 3 передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В суді під час розгляду клопотання знайшов своє підтвердження факт того, що виявлена та вилучена річ , є доказом кримінального правопорушення , має відношення до вчинення кримінального правопорушення, факт чого необхідно перевірити, тому є необхідність в арешті вказаного майна. Не застосування арешту вказаного майна в подальшому зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.
Суд вважає, що вилучене під час огляду місця події посвідчення водія , які є речовим доказом по даному кримінальному провадженню в розумінні вимог ст..ст.. 98, 167, 170, 173 КПК України, тому його повернення власникові цього майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Вилучена річ можуть бути використана в кримінальному провадженні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, можуть бути доказом в кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Арешт майна вважаю розумним , повернення вищезазначених предметів може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення вищезазначених предметів та документів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно, яке вилучене 10.01.2021 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7 - посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане МРЕВ м. Красний Луч 23.12.2003 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Строк пред"явлення до виконання 1 ( один) рік.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1