ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/65/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 19.09.2020, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000642 від 14.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

встановив:
У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000642, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.
В обґрунтування скарги зазначає, що 09.07.2020 ним як адвокатом ОСОБА_3 було подано до Дарницького УП ГУНП у м. Києві заяву про злочин за ст. 397 КК України, в порядку ст. 214 КПК України.
Всупереч вимогам ст. 214 КПК України, Дарницьким УП ГУНП у м. Києві 09.07.2020 та 10.07.2020 відомості про злочин до ЄРДР не внесено, розслідування не розпочато.
30 липня 2020 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/11601/20 скаргу задоволено, слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 09.07.2020.
22 жовтня 2020 року він отримав лист від Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 08.10.2020 (надіслано поліцією 12.10.2020 звичайним листом), з витягом з ЄРДР від 08.10.2020, де було вказано, що кримінальне провадження за заявою від 09.07.2020, закрито з підстав ч. 1 ст. 284 КПК України 19.09.2020.
Процесуальний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 19.09.2020 пропущений заявником з поважних причин, адже саму постанову про закриття кримінального провадження від 19.09.2020 р. отримано 22.12.2020, отже у відповідності до статті 117 КПК України, строк на її оскарження повинен бути поновлений ухвалою слідчого судді.
За весь час перебування кримінального провадження дізнавач ОСОБА_4 для допиту як потерпілого заявника не викликав, що свідчить про те, що органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а висновки, які містяться в постанові про закриття кримінального провадження від 19.09.2020 щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, є завчасними та неогрунтованими, слідчим не проведено необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин у справі.
Всупереч ч. 4 ст. 38 КПК України дізнавачем ОСОБА_4 не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Оскільки досудове розслідування не проводилось, тому, рішення про закриття кримінального провадження є поспішним та необґрунтованим.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту скарги.

Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином, проте надали на вимогу суду матеріали кримінального провадження № 0000642 для огляду у судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Приписом ч. 1 ст. 24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, обов`язок доказування правомірності закриття кримінального провадження лежить на особі, якою винесене процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Доказів одержання скаржником копії вищевказаної постанови в матеріалах провадження не містять, а отже встановлений законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Отже, дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

Вказане кримінальне провадження № 0000642 було внесене до ЄРДР 14.08.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.

19 вересня 2020 року дізнавачем ВД Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані дізнавачем при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавач при винесенні оскаржуваної постанови, не встановив усіх фактичних обставин, не вжив всіх заходів для їх належного встановлення, так само не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, а також не надав вичерпні відповіді згідно заяви про кримінальне правопорушення, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник.
Також слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише викладом відомостей про кримінальне правопорушення.
Разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, та взаємозв`язок між обставинами, які викладені у постанові про закриття кримінального провадження, оскільки відсутнє будь-яке посилання на проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, що обумовлюють підстави для закриття кримінального провадження, що є неприпустимим, який ґрунтується лише на аналізі заяви заявника.
Отже, не навівши обґрунтування наведених висновків, дізнавач належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.
Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови дізнавач при винесенні постанови вказував на відсутність фактичних даних, які б підтвердили наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тоді як вказане кримінальне провадження розпочато за іншою правовою кваліфікацією, а саме ч. 1 ст. 397 КК України.
Тобто, дізнавач фактично закрив кримінальне провадження оціюючи іншу правову кваліфікацію злочину, аніж ту за якою розпочато досудове розслідування, а саме ч. 1 ст. 397 КК України, що не переконання слідчого судді є взаємовиключними та не припустимими.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов до переконання, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні фактично не проводилось, а висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасним і таким, що не ґрунтується на матеріалах досудового розслідування та не відповідає вимогам ст.ст. 2, 9 КПК України, а також наведеній практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу - задовольнити.

Постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 19.09.2020, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000642 від 14.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: