Справа №127/2679/21
Провадження №1-кс/127/1091/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Славутського району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у кримінальному провадженні №0001791, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 03.02.2021 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідуванн кримінального провадження №0001791 від 05 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2018 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Савутського міськрайонного суду Хмельницької області, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання у будинку, який належить ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , вирішив викрасти речі господаря будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який також тимчасово проживав у даному будинку.
Реалізуючи свій умисел, діючи повторно, ОСОБА_5 , дочекавшись коли залишиться у будинку один, зайшов до кімнати, в якій проживав він та ОСОБА_8 та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, таємно викрав речі останнього, а саме мобільний телефон марки «NOMI» моделі «i505 Jet» вартістю 763 грн. (відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ № 3377-3383/18-21 від 22.06.2018) та пачку електродів "Моноліт", вартість яких визначити не представилось можливим.
Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи свій єдиний умисел, таємно викрав речі ОСОБА_7 , зокрема, перебуваючи у вищевказаній кімнаті, ОСОБА_5 викрав термовентилятор «Hendy Heater» вартістю 569 грн. 60 коп. (відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ №3377-3383/18-21 від 22.06.2018 року) та Радянський енциклопедичний словник 1975 року на 27000 слів, вартість якого визначити не представилось можливим. Далі, пройшовши до кухні, ОСОБА_5 таємно викрав електричну дриль радянського виробництва невідомої марки, та, потрапивши шляхом вільного доступу до літнього будинку, викрав пуско-зарядний пристрій невідомої марки та механічний насос невідомої марки, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ №3377-3383/18-21 від 22.06.2018 визначити не представилось можливим.
В подальшому ОСОБА_5 місце події покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 569 грн. 60 коп., а ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 763 грн. (загалом 1332,6 грн.).
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Тростянець Славутського району Хмельницької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше засуджувався: 12.11.1991 року Славутським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (ред. 1960 р.) до виправних робіт терміном 1 рік з конфіскацією Ѕ майна та утриманням 20% заробітку (судимість погашена); 10.06.1994 року Славутським міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений з місць позбавлення волі 28.09.1995 року із заміною невідбутого покарання на виправні роботи на строк 1 рік 5 місяців 11 днів (судимість погашена); 30.06.1998 року Славутським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.81, ст. 43 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 20.09.2000 року умовно-достроково з невідбутим строком 11 місяців 10 днів (судимість погашена); 26.08.2003 року Васильківським районним судом Київської області (вирок змінено 29.10.2003 Апеляційним судом Хмельницької області) за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців (судимість погашена); 27.04.2012 року Васильківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 3 місяці, звільнений 24.07.2012 року по відбуттю стоку покарання (судимість погашена); раніше судимому:23.04.2004 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185,ст.ст. 69, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, повідомлено про підозру та заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 , доводиться наступними матеріалами, які перебувають у кримінальному провадженні: заявою потерпілого ОСОБА_7 від 04.05.2018; заявою потерпілого ОСОБА_8 від 02.06.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явленням особи для впізнання по фотознімкам за участі свідка ОСОБА_9 ; поясненням ОСОБА_5 .
Крім цього підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на неодноразові виклики до слідчого для проведення необхідних слідчих дій не з`являвся, від органів досудового слідства переховувався, у зв`язку з чим 10.01.2018 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
02.02.2021 місце знаходження ОСОБА_5 було встановлено та затримано з метою доставлення в суд для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до 5 років, а також він являється особою, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності; незаконного впливу підозрюваного на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування, так як йому відоме місце проживання свідків та місце роботи потерпілого; перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного місця доходу, та шляхів прибутку, що підтвержується також і наявними в нього судимостями за вчинення попередніх злочинів, його неодноразове засудження.
Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; домашній арешт, оскільки він зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу;
Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати останньому запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавлення волі, а саме домашній арешт у нічний час.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001791, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 05.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001791, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
25.09.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
02.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні злочину за який законом передбачено максимальну міра покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , зареєстрований та має постійне місце проживання, одружений, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів. Також, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а саме те, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.
На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наведене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 хоч і відноситься до кола осіб визначених ст. 183 ч. 2 КПК України, проте суд, враховуючи особу підозрюваного, вважає, що застосування даного запобіжного заходу є недоцільним.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України та забезпечити належну поведінку підозрюваного.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 22 березня 2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із с АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_5 діє до 22.03.2021.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя