Провадження №: 1-кп/752/1887/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004099 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, без місці реєстрації та без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз:
17.10.2018 року Кіровським районний судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, 29.11.2018 року звільнений по відбуттю покарання.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.08.2020 року приблизно о 12:00 год., перебував поблизу будинку № 15 по вул. Китаївська в м. Києві, а саме поблизу монастиря «Святотроїцький», де зустрівся із наглядно знайомою йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою попередньо домовився про зустріч.
Після зазначеної зустрічі у ОСОБА_3 , виник умисел на зґвалтування ОСОБА_5 , а саме на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зґвалтування ОСОБА_5 , а саме на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , попередньо не висловлюючи ОСОБА_5 своє бажання вступити з нею в статевий акт, при цьому не встановивши для себе добровільність згоди останньої, схопив її обома руками та з метою повалити її на землю, почав штовхати ОСОБА_5 .
В результаті вказаних дій ОСОБА_5 впала на землю, при цьому отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних саден та синців, а ОСОБА_3 сів на неї зверху, де з метою подолання опору останньої почав утримувати її в положенні лежачи. В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_3 , що був скерований на зґвалтування останньої, почала гукати на допомогу сторонніх осіб та чинити супротив, намагаючись вирватись від ОСОБА_3 , тим самим явно показуючи свою незгоду, щодо вступу з ОСОБА_3 в статевий акт, проте останній продовжував тримати ОСОБА_5 своєю правою рукою за шию, а лівою рукою закривали рот, щоб вона не змогла кричати. Після чого, ОСОБА_3 почав торкатись руками через одяг в область грудей та статевих органів ОСОБА_6 , однак ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з тим, що поруч проходила стороння особа та ОСОБА_5 вдалося вирватися та втекти.
В подальшому, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Згідно висновку експерта №042-1275-2020 отримані тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді: біль як 29 саден - на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, на передній лівого колінного суглобу, на передій поверхні лівої гомілки у середній, ніжній третинах, на переднє-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передній та зовнішній поверхні правої гомілки у середній та нижній третинах; 4 синці - в підщелепній ділянці справа, на передній поверхні шиї по центру у середній третині, на зовнішній та внутрішній поверхнях лівого плеча у верхній третині, утворились внаслідок більш як 33 - кратної травмуючої дії тупого (их) предмета (ів), могли утворитись 10.08.2020, при цьому відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Тобто, між діями ОСОБА_3 та отримання ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

ОСОБА_3 визнається винним за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України, а саме у незакінченому замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що 10.08.2020 року приблизно о 12:00 год., він перебував поблизу будинку № 15 по вул. Китаївська в м. Києві, а саме поблизу монастиря «Святотроїцький», де зустрівся із наглядно знайомою йому ОСОБА_5 . З ОСОБА_5 він попередньо домовився про зустріч. Під час зустрічі з ОСОБА_5 у нього виник умисел на її зґвалтування. Пояснив суду, що хотів вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням гені талій та без добровільної згоди останньої. У зв`язку з чим, він, ОСОБА_3 , схопив її обома руками, почав штовхати. ОСОБА_5 впала на землю, а він сів на неї зверху та почав утримувати її в положенні лежачи. ОСОБА_3 зазначив, що своєю правою рукою він тримав ОСОБА_5 за шию, а лівою рукою закривав рот, щоб вона не змогла кричати. Після чого, він почав торкатись руками через одяг в область грудей та статевих органів ОСОБА_7 . В цей час неподалік проходила невідома особа, він злякався, а ОСОБА_5 вдалося вирватися та втекти. В подальшому, він, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, окрім зібраних матеріалів досудового розслідування, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , документів, що стосуються процесуальних витрат.
Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України, повністю доведена у судовому засіданні.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на час вчинення злочину не працював, та приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Час попереднього ув`язнення зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді триманні під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 06.10.2020 року.

Час попереднього ув`язнення з 12.08.2020 року по 05.10.2020 року включно зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді триманні під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Процесуальні витрати за проведення експертизи № 042-1275-2020 в сумі 378 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя