ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/428/20 ЄУНС: 712/767/20 Категорія: ч. 1 ст. 129 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0004740 від 27.08.2019 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.11.2002 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 142, ст. 44 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-12.01.2007 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі;

-25.11.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-10.12.2012 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, 19.02.2016 звільнений умовно-достроково Уманським міськрайонним судом в Черкаській області на не відбутий строк 1 рік 6 місяців17 днів,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України на 4 (чотири) місяці арешту.

Обрано щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено наступні обов`язки: повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Черкаси без дозволу суду.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_8 витрати за проведення експертизи в сумі 785,05 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 26.08.2019 приблизно о 14 год. 40 хв., перебував в приміщенні гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел направлений на висловлення погроз вбивством в бік мешканців вказаного гуртожитку з особистих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , перебуваючи біля гуртожитку, що за адресою: м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 208, помітивши потерпілу ОСОБА_7 , наблизився до неї та, утримуючи при собі чотири ножі, направив їх в сторону останньої та висловив погрозу вбивством відносно неї.

Внаслідок чого ОСОБА_7 , з урахуванням обстановки, що склалася, форми і характеру висловлених погроз, мала реальні підстави побоюватися здійснення погроз вбивством, висловлених на її адресу ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене йому вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.03.2020 покарання з урахуванням його офіційного одруження та стану здоров`я, зокрема, наявності тяжких хвороб: туберкульозу, Віл-інфекції, гепатиту «С».

На апеляційну скаргу обвинуваченого потерпілою ОСОБА_7 подані заперечення, які зводяться до законності, обґрунтованості вироку суду першої інстанції та відсутності підстав для задоволення апеляційних вимог.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_8 , який не повідомив про причини своєї неявки, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора про законність, обгрунтованість вироку суду першої інстанції і безпідставність апеляційної скарги обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_7 про достатність призначеного ОСОБА_8 покарання та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не належить.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, і кримінального процесуального закону.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.03.2020 щодо ОСОБА_8 цілком відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції дотримана.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, колегія суддів вважає правильною.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, колегія суддів виходить з тих міркувань, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, який раніше судимий, перебуває на «Д» обліку з приводу Віл-інфекції, хворіє вірусним гепатитом «С», в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та визнання вини, за відсутності обставин, що його обтяжує, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції статті КК України, у виді арешту на визначений строк.

Вид та розмір призначеного судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання колегія суддів вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги обвинуваченого про необхідність пом`якшення призначеного йому покарання, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки наведені для такого пом`якшення обставини, в тому числі, стан здоров`я та наявність ряду тяжких захворювань, в повному обсязі враховані судом.

Доводи обвинуваченого щодо необхідності, окрім іншого, врахування наявності у нього хвороби на туберкульоз, матеріалами кримінального провадження не підтверджені.

Даних про те, що за станом здоров`я ОСОБА_8 не може утримуватися під вартою і відбувати покарання у виді арешту, не встановлено.

Колегія суддів також не вбачає підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання через його офіційне одруження, оскільки вказана обставина, яка не підтверджена належними та допустимими доказами, зокрема, свідоцтвом про шлюб, не свідчить про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_8 при призначенні йому меншого строку відбування покарання, ніж визначив суд першої інстанції, призначення іншого покарання, з урахуванням положень ст. 69 КК України або застосування положень ст. 75 КК України.

Вирішуючи апеляційні вимоги обвинуваченого колегія суддів враховує і позицію потерпілої ОСОБА_7 про те, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді 4 місяців арешту є достатнім, відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що вирок районного суду щодо ОСОБА_8 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни відсутні.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні питання про процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні, судом не вирішено на чию користь, з урахуванням положень ст.ст. 122, 374 КПК України, вони мають бути стягнуті. Наведене, на думку колегії суддів, не тягне за собою наслідків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 407 КК України і підлягає виправленню, при необхідності, судом першої інстанції в порядку ст. 379 або ст. 537 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий :

Судді :