УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000829 від 25.02.2014, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва 27 липня 2020 року, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000829 від 25.02.2014, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні, в якій заявник просить зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора невідкладно повернути ОСОБА_4 чи його представнику тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: два паспорти на ім`я ОСОБА_4 для виїзду за кордон № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Свою скаргу представник володільця вилученого майна обґрунтовує тим, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 17.07.2020 було проведено обшук житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, зокрема: паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке належить ОСОБА_4 .

При цьому, вилучене в ході обшуку майно не входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2020, арешт на таке майно не накладався, а тому таке майно має статус тимчасово вилученого майна та негайно підлягає поверненню його володільцю.

Представник володільця тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Через канцелярію суду від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності. При цьому, до своєї заяви останній долучив лист Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2020 №01-15/250/2020/КК/206, з якого вбачається, що клопотання від органу досудового розслідування про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000829 в період з 14.07.2020 по 06.08.2020 до суду не надходило.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію представника заявника про можливість розгляду скарги у її відсутність та відсутність володільця майна, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність представника володільця тимчасово вилученого майна.

Уповноважені слідчий СУ ГУНП у м. Києві та прокурор Офісу Генерального прокурора, бездіяльність яких оскаржується, на неодноразові виклики в судові засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду скарги завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань, додаткових пояснень з приводу даної скарги до суду не надходило.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні зазначених осіб, бездіяльність яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Так, у судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у м. Києві, за процесуальним наглядом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000829 від 25 лютого 2014 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2020 було надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з протоколу обшуку, 17 липня 2020 року проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000829 від 25 лютого 2014 року. В результаті проведення вказаного обшуку було вилучено, серед іншого, паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

При цьому, як встановлено в ході розгляду скарги та вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2020, дозвіл на вилучення вищезазначеного майна, слідчим суддею не надавався, а тому таке майно безперечно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частина 6 ст. 173 КПК України передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

Отже, як встановлено в ході судового розгляду скарги, орган досудового розслідування з клопотанням про арешт вилученого 17.07.2020 під час проведення обшуку майна, зокрема на паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000829 від 25 лютого 2014 року, не звертався, арешт на вказане майно не накладався, зазначене майно на час розгляду скарги його володільцю ОСОБА_4 не повернуто, що прямо вказує про безпідставність утримання такого майна, яке в силу положень ст.169 КПК України, підлягає негайному поверненню ОСОБА_4 .

Водночас, слідчий або інша уповноважена особа на виклики суду не з`явилися, додаткові докази чи документи, які б свідчили про те, що тимчасове вилучене майно має значення для кримінального провадження, чи на нього накладено арешт, слідчому судді не надали.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги представника володільця тимчасово вилученого майна та підтверджували обставини, які є підставою для продовження утримання такого тимчасово вилученого майна, його значення у кримінальному провадженні до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

При цьому також слідчий суддя виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норм ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000829 від 25.02.2014, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні, шляхом зобов`язання уповноваженої особи у кримінальному провадженні №0000829 від 25.02.2014, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме: паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке було виявлено та вилучено 17.07.2020 під час проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 234-236, 303, 304, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000829 від 25.02.2014, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000829 від 25.02.2014, повернути ОСОБА_4 належне йому тимчасово вилучене майно, а саме:
-паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ;

-паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 ;

яке було виявлено та вилучено 17 липня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1