УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001012 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою, АДРЕСА_1 , в якій просить вжити заходи до невставленої особи, якій вона 19.05.2020 знаходячись за адресою: м.Одеса, пр.-т Ак. Глушко 18/2, передала автомобіль марки «Ніссан Альмера» 2008 р.в. д/н НОМЕР_1 , однак до цього часу у вставлений строк автомобіль не був повернутий. ЖЄО№ 13259
Так, 08.08.2020 року було проведено огляд місця події, за адресою: Одеська обл. Київське шоссе 27а, в ході якого було виявлено автомобіль, марки «Nissan Almera», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на підставі маючого у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та договору купівлі - продажу транспортного засобу №6977 від 29.07.2020, який звернувся до Територіального сервісного центру з метою переоформлення даного транспортного засобу, але в ході перевірки відомостей відносно даного транспортного засобу, працівником за електронною базою Територіального сервісного центру було встановлено, що даний транспортний засіб з 23.07.2020 року було оголошено в розшук Таїровським ВП Київським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, як викрадений транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3
08.08.2020 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вилучених за місцем огляду, за адресою: Одеська обл. Київське шосе 27а: автомобіль марки «Nissan Aimerа», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 ; ключі запалювання від автомобілю, марки «Nissan Aimerа», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіля марки Nissan Aimerа», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 ; договір купівлі - продажу транспортного засобу №6977 від 29.07.2020.
Слідчий зазначає, що так як вказане майно відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України, а саме вказані вилучені речі є об`єктом кримінально протиправних дій, знаряддям скоєння кримінального правопорушення, які зберігали на собі сліди кримінального правопорушення, що має важливе доказове значення, містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.
До суду надішла заява про розгляд клопотання у відсутність прокурора.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що автомобіль марки «Nissan Aimerа», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 ; ключі запалювання від автомобілю марки «Nissan Aimerа», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіля марки Nissan Aimerа», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні ОСОБА_5 , тобто особи яка є потерпілою у кримінальному провадженні, та саме за зверненням цієї особи було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001012 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1