Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2150/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 09.01.2020 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, уродженця с. Середняки, Гадяцького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухаря групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , розлученого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.08.2018 № 320-ОС молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухаря групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, берегти державне майно, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства.

Згідно вимог п. п. 70, 80 Положення про військове (корабельне) господарство Прикордонних військ України, затвердженого наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону від 06.08.1998 № 328, розділу 2 Посадової інструкції молодшого інспектора прикордонної служби II категорії - кухар відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.10.2019 № 113, ОСОБА_4 будучи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії- кухаря групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язаний був забезпечити належний посадовий контроль за обліком, наявністю та використанням матеріальних засобів, переданих йому під звіт, проводити закладку продуктів у котел за вагою та в певній послідовності враховуючи час їх варіння.

Натомість, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог вказаного законодавства, всупереч інтересів служби, переслідуючи корисливі мотиви та мету, в кінці грудня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, упродовж 2019 року на ВІПС «Вилок» з довольчого органу - ІНФОРМАЦІЯ_4 надходили продукти харчування для забезпечення ними військовослужбовців вказаного відділення та інших осіб, які обліковувались на складі та передавались ОСОБА_4 , як кухарю з метою приготування їжі для особового складу ВІПС «Вилок».

Водночас, у ОСОБА_4 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 06.01.2020, виник злочинний умисел спрямований на подальше використання продуктів харчування призначених для особового складу підрозділу, що перебували у його відданні у особистих інтересах та цілях.

Зокрема, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що особовий склад відділення та інші особи, які перебувають на продовольчому забезпеченні, фактично не споживають визначені норми кількості продуктів, що повинні ним готуватися, мав намір використати їх у особистих інтересах та цілях шляхом вивезення з відділення, тобто вчинити розтрату чужого майна.

З цією метою, 06.01.2020 близько 20.00 год ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на розтрату чужого майна - продуктів харчування, достовірно знаючи про наявність надлишків продуктів харчування, які фактично перебували в їдальні ВІПС «Вилок» та згідно облікових документів рахувались як такими, що приготовлені, заходи щодо їх оприбуткування не вжив, а перемістив продукти харчування, які перебували в його віданні і які мав намір використати у власних інтересах та цілях, а саме: консерви м`ясні вагою 12,60 кг; картопля вагою 34,00 кг; крупа пшенична вагою 7,00 кг; крупа ячнева вагою 5 кг; м`ясо свинина вагою 5,60 кг; олія вагою 2,90 кг з приміщення їдальні ВІПС «Вилок» до багажного відділення транспортного засобу марки «Wolkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 та намагався вивезти з території ВІПС «Вилок», однак був зупинений працівниками внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_6 , не довівши злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 щодо розтрати чужого майна - продуктів харчування, що перебувало у відданні останнього, державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 могли бути завдані збитки на загальну суму 1861,80 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 191 КК України, як закінчений замах на розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто угоду про визнання винуватості від 24.06.2020 року у кримінальному провадженні № 0000003 від 09.01.2020 року, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 та скріплену підписами, в якій підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження. Сторони угоди узгодили покарання за кримінальне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Також, у даній угоді зазначено роз`яснені підозрюваному наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України та його правову кваліфікацію, а також ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст. 469 КПК України).

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано та встановлено, що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з ухваленням обвинувального вироку.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст. ст.100, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.06.2020 року у кримінальному провадженні № 0000003 від 09.01.2020 року, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1