Провадження №1-кп/523/1318/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року

Суворовський районний суду м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в присутності обвинувачених, розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по звинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України.

Прокурором було подано письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки має зухвалу поведінку щодо причетності до злочину, вину не визнає, не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, може здійснювати тиск на свідків по кримінальному провадженню, тому є наявність ризиків, що він може переховуватись від суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.11.2020 року задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В ході судового розгляду захисник обвинуваченого заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись що попередня ухвала про обрання відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ще діє.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У відповідності до приписів ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на теперішній час не може бути обраний відносно обвинуваченого.

В своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що ухвала від 13.11.2020 року не втратила своєї чинності, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 177, 178, 181, 194, 183, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1