Справа № 308/3388/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/444/20 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 07. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04. 09. 2020 та визначено заставу в розмірі 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 504 480 грн., щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Воловець, Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Цією ж ухвалою у разі внесення застави на ОСОБА_8 на строк не більше двох місяців покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000088, відомості про яке 14. 02. 2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів.

-2-

28. 05. 2020 приблизно о 15 год. 45 хв. на автозаправній станції «ОККО» по вул. Лавківська, 1 В в м. Мукачево, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (анкетні дані яких змінено і які були залучені до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , де останній у своєму автомобілі «Toyota FJ Cruiser», чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , передав ОСОБА_13 обгортку від цукерки «Зоряне сяйво» торгової марки «Світоч» в якій знаходилася психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін, у кількості, відповідно, 0,1544 гр., 0,1371 гр. та 0,1738 гр., а загалом 0,4653 гр., за що отримав від ОСОБА_13 3 000 грн.
Дану психотропну речовину ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час і обставинах та заздалегідь знаючи те, що ця речовина є психотропною, незаконно 28. 05. 2020 збув її ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Окрім того, 09. 07. 2020 між 20 год. 40 хв. та 23 год. 38 хв. по вул. Довженко, 5/12 в м. Ужгороді, де знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_14 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору - метамфетамін, вагою біля 1 гр.; на столі у вітальній кімнаті насипи порошкоподібної речовини білого кольору - метамфетамін, вагою біля 0,5 гр.; згорток фольги зі вмістом пресованої речовини рослинного походження, зеленого кольору - марихуани, вагою біля 5 гр.; поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору - метамфетамін, вагою біля 2 гр..
Зазначені наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , при не встановлених органом досудового розслідуванням обставинах, незаконно придбали та умисно, знаючи заздалегідь, що дані речовини є наркотичними засобами і психотропними речовинами, зберігали їх з метою збуту за вказаною адресою до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
09. 07. 2020 ОСОБА_8 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 10. 07. 2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків і їх родичів, понятих, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити таке. Вказані ризики доводяться наявністю обґрунтованої підозри, вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує в разі доведеності винуватості, оскільки санкція статті КК України, що йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Посилаючись на дані про особу підозрюваного, який підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, повторно, слідчий уважав, що застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать його належну поведінку, виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. Водночас слідчий просив визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 681 600 грн.

-3-

В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчий суддя констатувала, що під час розгляду клопотання знайшли підтвердження зазначені слідчим та прокурором ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим; можливість незаконного впливу на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчим суддею також враховані дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, молодий за віком, постійного місця роботи і джерела доходу не має, міцність його соціальних зв`язків, неодружений, наявність родини, відсутність утриманців, наявність постійного місця проживання, а також його майновий стан і стан здоров`я. На переконання слідчого судді застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для попередження вказаних ризиків та забезпечення його належної процесуальної поведінки. Визначаючи розмір застави щодо ОСОБА_8 слідчий суддя, виходячи із вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважала, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , характеру інкримінованого йому діяння та існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, розмір застави повинен становити 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 504 480 грн.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчим суддею правильно визнано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, існування заявлених ризиків та неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, проте всупереч вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави недостатній забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 і запобігти заявленим ризикам. Посилається на те, що стороною захисту не надано доказів матеріального стану ОСОБА_8 та діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави. Просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити і застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави в розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 681 600 грн.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників процесу, неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що клопотань про відкладення судового розгляду, учасники не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання,

-4-

так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-5-

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як встановлено матеріалами судового провадження, розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають об`єднанні матеріали досудового розслідування №0000088 від 14. 02. 2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. 10. 07. 2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 10. 07. 2020 за клопотанням слідчого відділу розслідувань ОТЗ СУ ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід -тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 480 грн.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри в учиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вказані вище дії.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановила слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення воліна строк від шести до десяти років з

-6-

конфіскацією майна, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, мотив та спосіб його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до переконання, що прокурором у судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що у своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявності в зазначеному кримінальному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних і свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами зазначених вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

-7-

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд установить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяла до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також особи підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшла висновку проте, що застава у розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 480 грн., здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора не переконують апеляційний суд у тому, що визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави не є достатнім, щоб гарантувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний судом не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів

-8-

судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 07. 2020, якою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 504 480 грн. - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: