У Х В А Л А

01 лютого 2021 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у об?єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 201 050 800 002 29 від 26 липня 2020 року та № 120 201 050 800 011 73 від 04 листопада 2020 року від щодо нього, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року ОСОБА_2 засуджено зач. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

У провадженні вирішена доля речового доказу.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України обвинувачений має право на подачу апеляційної скарги на обвинувальний вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року щодо нього, який може бути оскаржений, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Зі змісту вироку суду стосовно ОСОБА_2 видно, що провадження було розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів у провадженні щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорювалися, у тому числі і обвинуваченим ОСОБА_2 , у зв?язку з чим їх дослідження визнано недоцільним за відсутності сумніву щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження і добровільності їх позицій.

Проте, як видно зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_2 винним себе у вчиненні крадіжок 24.07.2020 та 18.10.2020 не визнає, тобто оспорив фактичні обставини кримінального проступку//злочину, що не може бути предметом оскарження за ч. 2 ст. 394 КПК України, а висуваючи вимогу про скасування вироку суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції - не вказав підстав, що передбачені ст.ст. 412, 415 КПК України, принаймні, не послався на порушення судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК України з їх обґрунтуванням.

За викладеним, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_2 містить такі суперечності та недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у об?єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 201 050 800 002 29 від 26 липня 2020 року та № 120 201 050 800 011 73 від 04 листопада 2020 року щодо нього, необхідно залишити без руху та надати обвинуваченому достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у об?єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 201 050 800 002 29 від 26 липня 2020 року та № 120 201 050 800 011 73 від 04 листопада 2020 року щодо нього, - залишити без руху.

Встановити обвинуваченому строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1