Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/697/21
Провадження № 1-кс/758/979/21
У Х В А Л А

28 січня 2021 року Подільський районний суд міста Києва в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000260 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000260 від 08.12.2020 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 191 КК України, відомості про які 08.12.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260.

Відповідно до повідомленої підозри встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №295-к від 26.11.2020, обіймаючи посаду директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації (далі по тексту Житомирської ОДА), тобто, згідно примітки 2 до ст. 368 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України, ст. 6 Закону України «Про державну службу», будучи службовою особою, оскільки обіймає постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та є керівником структурного підрозділу державного органу, упродовж часу з 01.12.2020 по 21.01.2021 вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Розпорядженням Голови Житомирської ОДА №614 від 16.11.2020 «Про внесення змін до обласного бюджету Житомирської області на 2020 рік», виданий на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1099 від 11.11.2020 «Про виділення коштів для забезпечення здійснення деяких заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із суми субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення подачею кисню ліжкового фонду закладів охорони здоров`я, які надають стаціонарну медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, бюджету міста Коростеня виділено грошові кошти в сумі 1 244 218 грн. на видатки розвитку.

Вирішивши використати виниклу ситуацію у власних корисливих цілях, 01.12.2020 близько 13 години під час розмови з Генеральним директором комунального некомерційного підприємства «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради» (далі по тексту КНП «Коростенська ЦМЛ») ОСОБА_5 , яка відбулась у службовому кабінеті директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської ОДА у будівлі за адресою: м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, 25, ОСОБА_4 повідомив останньому про необхідність передачі йому грошових коштів у розмірі 10% від суми вищевказаної субвенції, що становить 124, 4 тис. грн., як неправомірну вигоду за виділення вказаної вище суми субвенції, а також подальше сприяння ОСОБА_4 з використанням службового становища директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської ОДА у роботі та нестворення перешкод у діяльності КНП «Коростенська ЦМЛ».

Усвідомлюючи те, що ОСОБА_6 обіймає посаду директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської ОДА та в силу своїх службових повноважень здатен впливати на роботу КНП «Коростенська ЦМЛ», зокрема шляхом надання пропозицій щодо розподілу субвенцій місцевому бюджету, виділення медичного обладнання, що закуповується за кошти обласного бюджету, а також на прийняття рішень (надання пропозицій Міністерству охорони здоров`я України) щодо обсягів надання КНП «Коростенська ЦМЛ» послуг, а отже забезпечення надходжень коштів до бюджету підприємства, ОСОБА_5 погодився на передачу ОСОБА_4 обумовленої ним суми грошових коштів в розмірі 124,4 тис. грн.

У подальшому, 16.01.2020 близько 18 години ОСОБА_4 , попередньо домовившись про зустріч, перебуваючи на території автозаправного комплексу «UPG» за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_5 частину раніше обумовленої ним суми в розмірі 51 300 грн. як неправомірну вигоду за виділення вказаної вище суми субвенції та подальше сприяння ОСОБА_4 з використанням службового становища директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської ОДА у роботі та нестворення перешкод у діяльності КНП «Коростенська ЦМЛ».

Продовжуючи діяти умисно, керуючись метою протиправного збагачення, 21.01.2021 близько 17.50 год. ОСОБА_4 , попередньо домовившись про зустріч, перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_5 решту раніше обумовленої ним суми в розмірі 73 100 грн. як неправомірну вигоду за виділення вказаної вище суми субвенції та за подальше сприяння ОСОБА_4 з використанням службового становища директора Департаменту охорони здоров`я Житомирської ОДА у роботі та нестворення перешкод у діяльності КНП «Коростенська ЦМЛ».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

22.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставини, викладені у повідомленій ОСОБА_4 підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: Заявою ОСОБА_5 про злочин від 08.12.2020; Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.12.2020; Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 17.01.2021; Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 21.01.2021; Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 16.01.2021; Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 21.01.2021; Розпорядженням голови Житомирської ОДА №614 від 16.11.2020 з додатками; Листом Управління охорони здоров`я Житомирської ОДА №6328/04-1 від 13.11.2020 з додатком; Положенням про Департамент охорони здоров`я Житомирської ОДА, затвердженим розпорядженням голови Житомирської ОДА №653 від 26.11.2020; Протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 21.01.2021; Протоколом обшуку від 21.01.2021 за місцем проживання ОСОБА_4 ; Договором поставки №1542Н/2020 від 18.12.2020; Договором №14122020-2 від 14.12.2020; Договором №22/12/3 від 22.12.2020.

Під час досудового розслідування, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №238963914 від 28.12.2020, встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка із кадастровим номером :04:000:0214 площею 0,12 га, що розташована на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203).

В обґрунтування клопотання прокурор також зазначив, що пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення діяння, про яке підозрюваному ОСОБА_4 22.01.2021 повідомлено про підозру, передбачене обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна. Отже, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання необхідним є накладення арешту на земельну ділянку, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , та яка може бути предметом конфіскації у випадку засудження останнього за ч. 3 ст. 368 КК України.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище нерухоме майно може призвести до його відчуження та у подальшому неможливості застосування конфіскації майна як виду покарання, а тому таке обмеження права власності як арешт майна без заборони користування ним є співрозмірним до завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника нерухомого майна з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та документи додані до клопотання, заслухавши пояснення прокурора суд прийшов до наступного висновку.

Установлено, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000260 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на земельну ділянку, прокурор вказував на те, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище нерухоме майно може призвести до його відчуження та у подальшому неможливості застосування конфіскації майна як виду покарання.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Клопотання прокурора про арешт майна відповідає ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора та, зокрема, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час ухвалення цієї ухвали судом враховуються вимоги ст. 132 та ст. 173 КПК України.

Згідно з ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що до клопотання прокурором надано достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, суд вбачає достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

До клопотання прокурором додані Заява ОСОБА_5 про злочин від 08.12.2020; Протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 09.12.2020; Протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 17.01.2021; Протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 21.01.2021; Протокол огляду та вручення грошових коштів від 16.01.2021; Протокол огляду та вручення грошових коштів від 21.01.2021; Розпорядження голови Житомирської ОДА №614 від 16.11.2020 з додатками; Лист Управління охорони здоров`я Житомирської ОДА №6328/04-1 від 13.11.2020 з додатком; Положення про Департамент охорони здоров`я Житомирської ОДА, затвердженим розпорядженням голови Житомирської ОДА №653 від 26.11.2020; Протокол затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 21.01.2021; Протокол обшуку від 21.01.2021 за місцем проживання ОСОБА_4 ; Договір поставки №1542Н/2020 від 18.12.2020; Договір №14122020-2 від 14.12.2020; Договір №22/12/3 від 22.12.2020.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000260 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на належне на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні №0000260 від 08.12.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:0214 площею 0,12 га, що розташована на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203).

Копію ухвали негайно вручити прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 для виконання, іншим заінтересованим особам направити не пізніше наступного робочого дня після її ухвалення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1