Справа № 1-319/11
Провадження № 1-в/488/160/20
У Х В А Л А
іменем України

23.10.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Корабельного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області (далі центр з питань пробації) про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березовий Груд Лунгинського району Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , засудженого 01 червня 2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 296, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 5000 грн., згідно ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2013 року замінено покарання призначене вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2011 року на покарання у вигляді 235 годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2020 року центр з питань пробації звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання, призначеного ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2013р., засудженого ОСОБА_4 в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку.

Так, ОСОБА_4 засуджений 01.06.2011 року за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 5000 грн., сплатив добровільно штраф в сумі 1000 грн., в подальшому ухвалою від 03.06.2013 року покарання замінене на 235 годин громадських робіт.

Відповідно до матеріалів справи та подання, ОСОБА_4 перебуває на обліку Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з 17 липня 2013 року. 24 липня 2013 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та отримав направлення для відбування громадських робіт на ТОВ «Миколаївзеленгосп». Згідно довідок ТОВ «Миколаївзеленгосп» від 30 липня 2013 року та від 15 серпня 2013 року засуджений ОСОБА_4 відпрацював всього 28 годин, в подальшому до відбування громадських робіт не приступив.

16 серпня 2013 року уповноваженим органом з питань пробації до Миколаївської місцевої прокуратури № 2 направлено подання щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до Кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Того ж дня повідомлення внесено до ЄРДР.

25 грудня 2013 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 оголошений у розшук.

11 лютого 2014 року Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області винесена постанова про заведення ОРС та оголошення ОСОБА_4 в розшук.

15 вересня 2016 року постановою Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області розшук ОСОБА_4 було припинено у зв`язку з встановленням його місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . В ході перевірки вказаної адреси з`ясовано, що засуджений в м. Миколаєві не проживає.

04 червня 2019 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, ОСОБА_4 оголошений у розшук.

24 липня 2019 року Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області винесена постанова про заведення ОРС та оголошення ОСОБА_4 в розшук.

Згідно повідомлення Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області від 19 червня 2020 року, 14 травня 2020 року місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_4 було встановлено в Кропивницькому районі Кіровоградської області, де він веде жебрацький спосіб життя. У зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 ОРС категорії «Розшук» було закрито.

13 травня 2020 року уповноваженим органом з питань пробації розпочаті розшукові заходи по встановленню місцезнаходження ОСОБА_4 , в ході яких встановити місцезнаходження розшукуваного не вдалося.

08 липня 2020 року уповноважений орган з питань пробації направив до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових дій.

Згідно довідки Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області під час відпрацювання подання орану пробації встановлено місцезнаходження ОСОБА_4 , який перебуває на лікуванні у Миколаївському регіональному фтизіопульмонологічному медичному центрі. Згідно довідки КНП ММР «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 30 червня 2020 року по 13 серпня 2020 року та перебуває на диспансерному лікуванні під наглядом Відео-ДОТ КНП «МРФПМЦ» МОР, матеріали на оформлення групи інвалідності буде подано на розгляд на 8 місяці лікування.

01 жовтня 2020 року хвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Представник органу з питань пробації в ході розгляду даного клопотання останнє підтримала, послалася на те, що на даний час ОСОБА_4 фактично не може приступити до виконання громадських робіт, адже за станом здоров`я та рекомендованими медичним закладом умов роботи, за отриманими направленнями у прийнятті ОСОБА_4 для відбування громадських робіт відмовлено. Окрім того ,01.10.2020 року закрите кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України на підставі ст.49 КК України, тобто його вина в ухиленні від відбування громадських робіт не встанволена, за такого, до нього мають застосовуватись положення ч.1 ст. 80 КК України, та з дати набрання ухвалою від 03.06.2013 року щодо призначення покарання у виді громадських робіт, строк відбування цього покарання фактично минув 11 червня 2017 року.
Прокурор до суду не прибув, але зщаправив заяву з проханням розгляду даного клопотання за його відсутності. Вище вказане клопотання підтримав в повному обсязі.
Засуджений ОСОБА_4 до суду не прибув, про причину неявки не повідомив.
Відповідно до положень ч.5 ст.539 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа, засуджена до покарання менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання обвинувальним вироком законної сили пройшло 2 роки.
Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Як слідує зі змісту наданих доказів тривалий час ОСОБА_4 проходив стаціонарне лікування у зв`язку із захворюванням легень, зокрема з 27.09.2018 року по 08.01.2019 року в Київській міській туберкульозній лікарні №2, з 02.10.2019 року по 21.11.2019 року, та в подальшому 30.06.2020 року по 05.08.2020 року у Миколаївському регіональному фтизіопульмологічному медичному центрі.
В подальшому, за направленнями органу з питань пробації на відбуття громадських робіт до КНП Миколаївська міська лікарня №5, до Корабельного районного суду м.Миколаєва та до Корабельного районного військомату, у прийнятті ОСОБА_4 для відбування громадських робіт відмовлено з огляду на наявні захворювання та рекомендації до умов роботи, тобто ОСОБА_4 на даний час не приступив до виконання громадських робіт не з його вини.
Зі змісту досліджених доказів також слідує, що орган з питань пробації звертався до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області із поданням щодо порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, зокрема ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Відповідне кримінальне провадження було порушене 16 серпня 2013 року.
Справа відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 389 КК України перебувала в провадженні Корабельного районного суду м.Миколаєва, однак кримінальне провадження було закрите ухвалою суду 01 жовтня 2020 року на підставі ст.49 КК України. Тобто наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, обвинувальним вироком не підтверджена, провадження закрите за мотивів, визначених ст.49 КК України.
У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».
Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.
За наведеного вище суд дійшов висновку про відсутність підстав застосування у даному випадку положень ч.3 ст.80 КК України.
Враховуючи, що строки давності виконання обвинувального вироку передбачені п. 1 ч.1 ст. 80 КК України закінчились, а також приймаючи до уваги те, що підстави вважати про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт не встановлені, суд вважає за можливе подання задовольнити та звільнити засудженого від призначеного йому покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2013 року за ч. 1 ст. 296 КК України у виді громадських робіт, в зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1