ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/6811/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2973/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року задоволено клопотання прокурора, продовжено ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.09.2020 року.
Не погодившись з ухвалою суду, захисник адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід. Вважає, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою непорівняний зі шкодою, яка спричиняється здоров`ю обвинуваченої. Суд не врахував, що ОСОБА_8 є ВІЛ інфікованою, має пухлину, потребує термінової операції з її видалення та направлення на гістологію, медична частина Харківського слідчого ізолятору проводить лише поверхневі обстеження та надає формальні відписки. В судовому засіданні районного суду від 08.07.2020 року голова громадської організації «Перехід-Україна» заявляв клопотання про передачу обвинуваченої на поруки, вказував, що наддасть останній місце проживання, забезпечить її явку до суду та у разі невиконання зобов`язань готовий понести відповідальність, передбачену ч.5 ст.180 КПК України. Жодний ризик, вказаний в ст.177 КПК України не може бути виправданням смерті обвинуваченої, яка може настати у разі ненадання їй термінової кваліфікованої медичної допомоги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінуєтьсяОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який є тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, в період іспитового строку, раніше судима за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, місцем вчинення злочину є квартира, в якій проживає обвинувачена, з 2008 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері, офіційно не працевлаштована, без офіційних джерел доходу. Наявність у обвинуваченої постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків не зможе повністю усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставини колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Твердження щодо недоведеності існування ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про необхідність продовження до ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості надати оцінку доводам захисника щодо клопотання голови громадської організації «Перехід-Україна» про взяття ОСОБА_8 на особисту поруку, оскільки в порушення вимог ч.3 ст.180 КПК України не забезпечена явка в судове засідання поручителя.

Посилання захисника на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , ненадання необхідної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору та потребу у терміновій операції були предметом розгляду районного суду. Належного медичного висновку, який би засвідчував факт неможливості тримання обвинуваченої під вартою за станом здоров`я, апеляційному суду захисником не надано.
Суд апеляційної інстанції роз`яснює обвинуваченій про те, що вона не позбавлена процесуальної можливості заявити клопотання про проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення наявності або відсутності хвороби, яка перешкоджає подальшому перебуванню в умовах слідчого ізолятору.
Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалуКомінтернівського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 липня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді