КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року, про продовження йому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання його під вартою до 09 жовтня 2020 року, включно.

На вказану ухвалу суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з електронним засобом фіксації за місцем його реєстрації.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що в порушення ст. 183 КПК України судом не було надано доказів того, що існують обставини, через які до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Також апелянт вказує, що суд першої інстанції систематично ігнорує викладені у статті 178 КПК України обставини та безпідставно продовжує йому строк тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка посилаючись на законність і обгрунтованість ухвали суду, заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції врахував, що на час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обставини кримінального провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, про що ставить питання апелянт, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів того, що існують ризики через які до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження, а будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а відтак не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

За викладеним, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування та зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 09 жовтня 2020 року, включно без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3