Справа № 359/7378/20
Провадження №1-кс/359/1946/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000053, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
21.09.2020 року слідчий за погодженням з прокурором, звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Так встановлено, що слідчим відділенням ВП в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 19.09.2020 за підозрою громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19.10.2015 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» під час перевірки документів, особи, які перебувають у прикордонному наряді «Перевірка документів» зобов`язані: перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території); здійснювати реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у випадках, передбачених чинним законодавством; виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді; виявляти осіб, яким заборонено в`їзд в Україну або стосовно яких є доручення уповноважених органів державної влади; здійснювати ідентифікацію автомобільних транспортних засобів з метою виявлення серед них викрадених; шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без відповідних документів на право його перетинання, осіб, які надали свідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

У ході досудового розслідування встановлено, що 19.09.2020 громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження паспортного контролю у пункті пропуску ДП «МА «Бориспіль» пасажирами рейсу № 402, сполученням «Єреван-Київ», був запрошений працівниками ОКПП «Київ» ДПС України для опитування з метою з`ясування підстав в`їзду в Україну.

В ході проведення співбесіди та перевірки документів громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), не підтвердив мету запланованого перебування на території України, у зв`язку з чим уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону України, а саме заступником начальника відділу начальником 1-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України капітаном ОСОБА_6 відмовлено в установленому порядку у перетинанні державного кордону України.

Поряд з цим, громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), отримавши рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 19.09.2020, вирішив незаконно перетнути державний кордон України, шляхом підкупу службових осіб Державної прикордонної служби України.

Так, для реалізації задуманого плану, перебуваючи у службовому приміщенні міжнародного аеропорту «Бориспіль» (термінал «D») за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), 19.09.2020 близько 16 год. 00 хв. звернувся з пропозицією до заступника начальника 2-го відділення з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України капітана ОСОБА_7 щодо позитивного перегляду рішення та подальшого перетину державного кордону України у міжнародному аеропорту «Бориспіль» за неправомірну вигоду.

Надалі, реалізуючи злочинний план, громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), 19.09.2020 близько 21 год. 15 хв. у службовому приміщені міжнародного аеропорту «Бориспіль» (термінал «D») за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, надав заступнику начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України капітану ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 3000 (три тисячі) доларів США (що станом на 19.09.2020 відповідно до офіційного курсу НБУ становило 84 300 гривень) за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставлення відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину ним державного кордону України на в`їзд.

Після надання громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), неправомірної вигоди, грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі) доларів США було вилучено в ході добровільної видачі грошових коштів службовою особою Державної прикордонної служби України ОСОБА_7

19.09.2020 о 21 год. 15 хв. громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В ході особистого обшуку, під час затримання останнього, виявлено та вилучено паспорт громадянина Ісламської Республіки Іран для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відміткою про в`їзд на територію України та оригінал рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 19.09.2020 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, вказані вище грошові кошти, паспорт та рішення про відмову в перетинанні державного кордону України містять відомості, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин у даному кримінальному провадженні, а отже відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України необхідно їх залучити до даного кримінального провадження як речовий доказ.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вищевказані речі, їх буде знищено з метою уникнення передбаченої чинним законодавством відповідальності, що значно ускладнить здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження, а тому у зв`язку з вищевикладеним, слідчий просив суд задовольнити дане клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло. В поданому клопотанні слідчий просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, вважаю за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зазначені матеріальні об`єкти можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення (злочину) або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З наданих суду матеріалів вбачається, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до зникнення, втрати вказаного майна.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно що було вилучено 19.09.2020 у ході добровільної видачі службовою особою Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, ДП «МА «Бориспіль», термінал «D», а саме:
30 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами:MB 95092981 E, MB 95092980E, LK09013126E, MB 95092972 E, MB 95092979 E, MB 95092983 E, LB 60667564 N, LE 14654445 E, MB 95092977 E, MB 95092978 E, MB 04356298 J, MB 20030905 E, LC 39452365 B, ME 51864721 A, MB 76007891 L, MF 17227717 C, MB 95092943 E, MB 95092964 E, MB 95092984 E, LF 73286799 D, MB 79609208 D, LB 34148846 S, LB 34148844 S, ME 58177002 A, LK 00296594 B, MB 14632277 F, MB 42592155 I, LL 73983741 I, LD 23264651 B, LL 16668947 J., а також на речі, які були вилучені під час особистого обшуку громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме паспорт громадянина Ісламської Республіки Іран для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відміткою про в`їзд на територію України та оригінал рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 19.09.2020 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000053 від 19.09.2020.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання власником майна чи іншою заінтересованою особою апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1