Провадження № 1-кп/161/1120/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 19.07.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта базова середня, неодружений, не працює, несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 18 липня 2020 року близько 22.00год. в кафе-барі «По-модньому», що по вул.Центральна, 1К, в с.Воютин Луцького району, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець вартістю 170 грн та грошові кошти в сумі 9162 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 9332 гривні.
ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 18 липня 2020 року в приміщенні кафе таємно викрав гаманець з грошима. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, повідомив, що частину коштів відшкодував.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де в цілому позитивно характеризується, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, заяву потерпілої, згідно якої остання не наполягала на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Підстав для призначення менш суворого покарання у виді штрафу суд не вбачає, оскільки обвинувачений не працює та не має постійного джерела прибутку.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази у справі, а саме: гаманець та грошові кошти в сумі 3162 гривні залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий