Провадження №1-кп/522/2228/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

19 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000847 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2020 року, у відкритому судовому засіданні, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богунове, Іванівського району, Одеської області, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, із середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

02.09.2020 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходилась за адресою: м. Одеса, вулиця Велика Арнаутська кут вулиці Катерининської, де зустріла раніше їй невідому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у якої на плечі знаходилась сумка.

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого посягання вона визначила гаманець темного кольору у смужку, що знаходився в сумці потерпілої ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 02.09.2020 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи за вище указаною адресою, та діючи умисно, з метою особистої наживи, і наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, розстібнула сумку потерпілої ОСОБА_4 , та дістала із сумки гаманець, без матеріальної цінності, темного кольору, в якому знаходились грошові кошти у сумі 400 гривень, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_4 , та банківська картка.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважала за необхідне, з метою доведення свого наміру до кінця, вона швидко покинула місце вчинення нею кримінального проступку, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 400 гривень.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 не оспорювала встановлені під час дізнання обставини, і згодна із розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у викраденні чужого майна (крадіжці), про що підписала 22.09.2020 року, у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідну заяву.

У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, та відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_4 , вона не заперечувала проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні без її участі.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.381 КПК України, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Враховуючи вимоги ст.337 КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення, що вона раніше не судима.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.
У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована.

Суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, або громадських робіт не буде достатнім для виправлення указаної обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень.
З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, та відсутні заборони, передбачені ч.3 ст.61 КК України, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити указану обвинувачену від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинувачену ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України. Керуючись ст.ст.100, 302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті обмеження волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 19.11.2020 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ паспорт громадянки ОСОБА_4 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

19.11.2020