Справа № 164/1730/19
п/с 1-кс/164/309/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 листопада 2020 року смт. Маневичі

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 , слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 2 вересня 2019 року.

Скарга надійшла до суду 27 жовтня 2020 року.

Перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасника кримінального провадження - слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , а також пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 2 вересня 2019 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що 1 вересня 2019 року працівниками поліції під час несення служби на стаціонарному посту, що поблизу с. Оконськ Маневицького району Волинської області, було зупинено автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . В подальшому, вказаний автомобіль слідчим СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 було вилучено тапередано на зберігання в Маневицький ВП ГУНП у Волинській області. Неодноразові звернення ОСОБА_3 в Маневицький ВП ГУНП у Волинській області та Маневицьку місцеву прокуратуру з приводу повернення вилученого у нього автомобіля були залишені без задоволення, а тому він був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На думку ОСОБА_3 , відсутні будь-які правові підстави для неповернення йому вилученого у нього транспортного засобу, а тому просив зобов`язати слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 повернути вилучене у ОСОБА_3 1 вересня 2019 року майно - автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

В судовому засіданні особа, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду скарзі, просив зобов`язати слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 повернути вилучене у ОСОБА_3 1 вересня 2019 року майно - автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчий СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, вважає доводи скарги необґрунтованими, а тому в її задоволенні просив відмовити. Стверджує, що на даний час відсутні підстави для повернення ОСОБА_3 автомобіля „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу має ознаки підробки, ОСОБА_3 не являється власником даного автомобіля, вказаний транспортний засібу встановленому законом порядку зареєстрований не був. 2 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України. Підтвердив, що кінцеве процесуальне рішення по кримінальному провадженню ще не прийнято. Автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, які по даному кримінальному провадженню 2 вересня 2019 року були визнані речовими доказами,знаходяться на зберіганні в Маневицькому ВП ГУНП у Волинській області. На час розгляду скарги по кримінальному провадженню ОСОБА_3 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, із клопотанням про арешт майна ні прокурор, ні слідчий до суду не звертались.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, однак її неявка згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для судового розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 , думку учасника кримінального провадження - слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду… Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1-2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що 1 вересня 2019 року, біля 20 год. 50 хвилин, працівниками патрульної поліції під час несення служби на стаціонарному посту, що поблизу с. Оконськ Маневицького району Волинської області, було зупинено автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . Під час перевірки документів було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Згідно заяви від 1 вересня 2019 року, власноручно написаної ОСОБА_3 , ним було добровільно видано слідчому СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Слідчим СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 1 вересня 2019 року було складено протокол прийняття добровільно виданого майна (речей, документів) для приєднання до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, який був підписаний ОСОБА_3 2 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України. 2 вересня 2019 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323. Відповідно до висновку технічної експертизи документа № 293 від 12 листопада 2019 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України.На час розгляду скарги по кримінальному провадженню ОСОБА_3 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення. Кінцеве процесуальне рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, які представлені слідчим СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 .

При вирішенні скарги суд бере до уваги, що ОСОБА_3 не являється власником автомобіля „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Разом з тим, саме ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000323 від 2 вересня 2019 року, з приводу неповернення даного автомобіля як тимчасово вилученого майна. Доводи ОСОБА_3 в тій частині, що саме вінявляється власником даного транспортного засобу, а тому має право на оскарження, в тому числі, бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, є необґрунтованими та спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами досудового розслідування. До матеріалів скарги, а також в судовому засіданні ОСОБА_3 не представлено суду будь-яких доказів про належність автомобіля „AUDI А6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , саме ОСОБА_3 , який звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність слідчого. Разом з тим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - саме володільцем тимчасово вилученого майна.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 2 вересня 2019 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 167-171, 173, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 2 вересня 2019 року, відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1