Справа № 346/3282/20
Провадження № 1-кп/346/560/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, депутатом не являється, відповідно до ст. 89 КК України не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Злочини вчинено при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 04.07.2020 близько 00.05 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово-виниклих неприязних відносин, вчинила словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 . В ході вказаного словесного конфлікту ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання наслідків, щодо здоров`я ОСОБА_6 , тримаючи в руці ніж, умисно нанесла ОСОБА_6 один удар в область черевної порожнини, чим спричинила останній тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта від 03.08.2020 наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді колото-різане поранення в ділянці лівого фланку живота з проникненням в черевну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнала та пояснила, що 04 липня 2020 року вона перебувала вдома разом з потерпілою. Вони розмовляли, вживали пиво. Під час розмови між ними виник конфлікт, в ході якого вона завдала потерпілій удар ножем, який тримала в руці, готуючи їжу. У вчиненому розкаюється, просить її суворо не карати. Цивільний позов визнала частково.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила в судовому засіданні, що 04 липня 2020 року прийшла в гості до обвинуваченої та принесла продукти харчування і пиво. Перебуваючи з обвинуваченою на кухні, зробила їй зауваження з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків, а саме- що її дитина просить в чужих людей їжу. На що обвинувачена облила її водою та вдарила ножем в живіт. Просить обвинувачену суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, вина обвинуваченої в судовому засіданні доведена повністю, її діяння відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, оскільки вона умисно спричинила тяжке тілесне ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Суд вважає, що згідно ст. 69 КК України у справі наявні обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема суд враховує, що обвинувачена визнала вину повністю, її щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання винної є вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
В якості ознак, що характеризують обвинуваченого суд враховує те, що обвинувачена має погашену судимість.
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченої та досудової доповіді, суд доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення їй покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до неї ст.75 КК України, а тому їй слід призначити покарання за ч.1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Ознайомившись з цивільним позовом, суд вважає, що його слід задовольнити частково з наступних підстав.
Так, суд вважає доведеною обставину, що внаслідок заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, позивачу було завдано моральної шкоди. Крім того, факт заподіяння моральної шкоди визнала і обвинувачена.

Що стосується розміру моральної шкоди, то з урахуванням ступеню та характеру тілесних ушкоджень, часу на відновлення нормальних життєвих зв`язків, суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Питання про речові докази слід вирішити у встановленому ст. 100 КПК України порядку
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, у виді одного року та шести місяців позбавлення волі.
Цивільний позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позову- відмовити.

Речовий доказ-кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору залишити при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку прокурору та обвинуваченому вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1