Справа № 461/8426/20
Провадження № 1-кс/461/6711/20
УХВАЛА
іменем України
05.11.2020 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_4 , про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000166 від 30.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_4 який є заявником у кримінальному провадженні № 0000166 від 30.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача-інспектора СД Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 28.08.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000166 від 30.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Скарга мотивовована тим, що оскаржувана постанова слідчого є передчасноюта необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, дізнавач-інспектор дійшов невірного висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи, має місце неповнота досудового розслідування, не проведено всіх необхідних слідчих дій. Відтак вважає таку постанову необґрунтованою та просить її скасувати. Просить скаргу задоволити.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її скасувати з підстав зазначених у скарзі.

Дізнавач-інспектор та прокурор в судове засідання не прибули, матеріали кримінального провадження суду не надали. Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності.

Заслушавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 17.07.2020 р. близько 14.00 годин у місті Львів на площі Соборній невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 в область голови.

За вказаним фактом було внесено відомості в ЄРДР за № 0000166 від 30.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 28.08.2020 р. дізнавачем-інспекторм СД Галицького ВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

16.09.2020 р. представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 в Галицький ВП ГУНП у Львівській області було направлено адвокатський запит щодо надання інформації про стан розгляду заяви потерпілого ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень від 29.07.2020 р., та про проведення слідчих дій за вказаним провадженням. Оскільки відповідь на вказаний адвокатський запит довго не надходила ОСОБА_4 самостійно відвідав Галицький ВП ГУНП у Львівській області, де йому 02.10.2020 р. дізнавачем-інспекторм ОСОБА_5 було вручено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000166 від 30.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Це підтверджується також листом направленим адвокату ОСОБА_3 від 16.10.2020 р. за № 317Аз/37/09-20, до якого також було дадану оскаржувану постанову.
У даній постанові дізнавач-інспектор зазначив, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження не встановлено факту умисного нанесення тілесних ушкоджень, яку ОСОБА_4 не пройшов, а також він не сприяв досудовому розслідуванню, в результаті чого не було здобуто доказів, які б свідчили про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а тому кримінальне провадження слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що такі висновки дізнавача-інспектора ОСОБА_6 є передчасними, оскільки, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем не проведено жодних слідчих дії, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме не допитано ОСОБА_4 як потерпілого про обставини скоєння кримінального правопорушення, не допитано, як свідка ОСОБА_7 , який був присутнім і бачив весь процес вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_4 , не допитано особу на яку безпосередньо вказує ОСОБА_4 як на правопорушника ОСОБА_8 , не витребувано відеозаписи з камер спостереження на площі Галицькій поблизу магазину «Рукавичка» з а 17.07.2020 р., на яких було б видно процес вчинення протиправних дій зі сторони ОСОБА_8 , не вирішено питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселець кий проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг, (див., mutatis mutandis, вищезазначена рішення Суругіу, § 65; також як рішення Руіс Торіа і Хіро Балані п. Іспанії від 9 грудня 1994 року, в серії А № 303 - и 303-В, стор. 12, § 29, та п.п. 29-30, § 27).
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що дізнавачем-інспекторомне вжито жодних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини у справі. Дізнавач у судове засідання не з`явився, доводи викладені скарзі не спростував. Тому, вказані у скарзі обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, в результаті чого постанова про закриття кримінального провадження винесене дізнавачем передчасно.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що дізнавачем-інспектором не вжито належних заходів для встановлення істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст.9, 91, 93, 94, 284, 303-307, 369 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Постанову дізнавача-інспектора СД Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 28.08.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000166 від 30.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - скасувати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1