Справа № 182/1185/16-к
Провадження № 1-кп/0182/130/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004469 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецька, громадянина України, українця, що має середню освіту, не працюючого, пенсіонера, одруженого, не депутат, не інвалід, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 23.12.2015 року, приблизно о 16.00 годині, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF» д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , зі швидкістю до 40 км/годину, рухався по проїжджій частині вул. Електрометалургів з боку ПАТ «НЗФ» у напрямку вул. Г.Чорнобиля в м. Нікополі, Дніпропетровської області.
Під час керування транспортними засобом, автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF» д/з НОМЕР_1 , на шляху прямування, водій ОСОБА_3 , не прийнявши заходів належної уваги, обережності, своєчасного гальмування та зупинки керованого ним транспортного засобу, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, в районі будинку № 16 розташованого по вул. Електрометалургів в м. Нікополі в Дніпропетровської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав ходою проїзну частину вул. Електрометалургів зліва направо по напрямку руху автомобіля марки «DAEWOO LANOS TF» д/з НОМЕР_1 , тримаючи малолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за руку.
В наслідок наїзду, пішоходу ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 38 від 28.01.2016 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів правої великогомілкової кістки, правої малогомілкової кістки, синця правого стегна, саден лобу, саден правої кисті, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Керуючі транспортним засобом, автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF» д/з НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 грубо порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме:
п.12.3 ПДР України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 і стали причинним зв`язком дорожньо - транспортної події та настанням наслідків.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 70/27- 102 від 09.02.2016 року при виконанні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
До такого висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав частково та суду показав, що згоден з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

23 грудня 2015 року приблизно о 16-00 годині рухався зі сторони НЗФ в м. Нікополь, по вул. Електрометалургів, на автомобілі «Деу Ланос», що належить колишньому чоловіку його доньки. Орієнтується у місцевості погано, так як він не місцевий, пам`ятає що поруч була школа. По вказаному маршруті наявний пішохідний перехід зі світлофором. Пішохід рухався не на пішохідному переході, не у встановленому місці, але поруч з цим переходом. Коли він рухався по дорозі та наближався до світлофора для нього горів зелений колір світлофора, відповідно для пішохода горів червоний. Пішохід переходив дорогу з ліва на право, зіткнення з потерпілим, відбулося бампером автомобіля, з лівого боку. Потерпілий був разом з маленькою дитиною, дитина відскочила і з нею було все добре, а у потерпілого ОСОБА_5 була травмована нога. Була викликана поліція та швидка допомога, він керував автомобілем у тверезому стані, місця ДТП він не залишав. Обвинувачений також зазначив, що потерпілого побачив у момент наїзду, пояснити чому не бачив його раніше не може, але припустив, що його могло засліпити світло фар зустрічних автомобілів, чи можливо була погано освітлена дорога. Зі своїм станом здоров`я ДТП обвинувачений не пов`язує. Позов визнає частково, в частині тільки матеріальної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 23.12.2015 року приблизно о 16-00 годині, разом з донькою, вони йшли зі сторони 9-ї автобази у районі школи №6, дорогу переходили у зоні пішохідного переходу, там світлофори з обох боків, чи дивився він на світлофор і якого він був кольору не пам`ятає, він подивився ліворуч, потім праворуч і пішов переходити дорогу, машину що наближалася він не бачив, можливо вона рухалась без ввімкнутих фар. Далі сталося зіткнення, у результаті якого він отримав переломи двох кісток на правій нозі,його малолітня донька отримала синець на лобі, зі слів дружини він дізнався, що доньку нудило ввечері того ж дня. Синець дитина отримала в результаті падіння, потерпілого вдарило авто, а він під час падіння штовхнув доньку. Зіткнення сталося лівою стороною бамперу машини, так як показав обвинувачений. На момент ДТП був у стані алкогольного сп`яніння, напередодні випив пару пляшок пива. Діями обвинуваченого йому спричинена матеріальна та моральна шкода. На його лікування було витрачено 11227,39 грн., які він просить стягнути з обвинуваченого. Моральна шкода спричинена обвинуваченим полягає у моральних стражданням, пов`язаних з його травмою, та зміною звичного для нього життя. Крім того, в наслідок ДТП отримала тілесні ушкодження і його дитина. Незважаїчи на те, ці тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, дитина важка пережила цю травму і страждання дитини тяжку відобразились на його душевному стані. Спричинену йому шкоду він оцінює в 20000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому письмовими доказами, а саме:

Протоколом огляду місця ДТП ( а.п. 8-19), в ході якого було оглянуто місце ДТП, схему місця ДТП та додані до нього та фотокопії;

Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим (а.п. 41-47), згідно якого ОСОБА_5 , пояснив що 23.12.2015 року приблизно о 16-00 годині, разом з донькою знаходились по вул. Жуковського у м. Нікополь (через дорогу розташована школа №6), він тримав доньку за руку (дитина знаходилась по ліву сторону від нього) та біля пішохідного переходу почав переходити разом з дитиною проїжджу частину. Згідно замірів траєкторія руху ( з ліва на право по ходу руху автомобіля), склала 7,5 м. Після чого, з метою встановлення темпу швидкості, з якою рухались пішохід дорослий та пішохід дитина було проведено три вимірювання за допомогою секундоміра;

Протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком (а.п. 50-54), згідно якого свідок ОСОБА_8 на місці ДТП показав місце наїзду автомобіля на пішоходів. Вказане місце знаходиться на відстані 8.2 м від правого краю проїжджої частини;

Висновком експерта (а.п. 57-58), згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді - закритих переломів правої великогомілкової кістки, правої малогомілкової кістки, синця правого стегна, саден лобу, саден правої кисті (кількість, форма, розміри в медичних документах не вказані) відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби) (згідно пункту 2,2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні пішохода з рухаючнмся транспортним засобом (автомобілем). Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого»

Згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого № 2192 КЗ «Нікопольської МЛ № 1» на ім`я ОСОБА_5 є запис : «23.12.15г. 17.25ч. Алконт 01СУ: 1,3 %.;
Висновком експерта (а.п. 60-61), згідно якого у ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді - садна лобу - відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;
Висновком експерта (а.п. 66-67), згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS TF» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В умовах даної події водій автомобіля «DAEWOO LANOS TF» ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.
При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «DAEWOO LANOS TF» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору (находилось в причинному зв`язку з даною ДТП;
ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.п. 103);

Згідно характеристики, ОСОБА_3 у вживанні спиртних напоїв не помічений, з сусідами підтримує дружні та доброзичливі відносини (а.п. 111)

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкі; особу винного, який раніше не був судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; має проблеми зі здоров`ям, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно; думку потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання часткове визнання вини при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Проте, станом на момент скоєння ОСОБА_3 злочину 23.12.2015 року, злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст.. 12 КК України відносився до категорії злочинів невеликої тяжкості. Також п.2 ч.1 ст. 49 КК України, в редакції яка діяла станом на 23.12.2015 року, був встановлений строк звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності три роки. Станом на сьогоднішній день, злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином, і у відповідності до вимог ст. 49 КК України, строк звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності п`ять років.

Частиною 2 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, до обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати положення редакції ст. 49 КК України, станом на 23.12.2015 року, а саме строк звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності три роки.

Проте, обвинувачений вину свою визнав частково, з клопотанням про закриття провадження до суду не звертався, тому у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 КК України він підлягає звільненню від відбуття покарання.

Вирішуючі цивільний позов суд враховує наступне :

Потерпілий ОСОБА_5 , який заявив цивільний позов, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь та користь його доньки в якості відшкодування матеріальної шкоди 11 227 гривень 39 копійок , в якості відшкодування моральної шкоди спричиненої йому 20 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, так як він вину визнав частково, та згоден компенсувати лише матеріальну шкоду. В частині відшкодування моральної шкоди позов не визнає, мотивуючи це тим, що на момент ДТП пішохід ОСОБА_5 був у нетверезому стані, крім того, заявлена сума позову є надмірною для нього.

Вирішуючи питання відшкодування спричиненої шкоди потерпілому, суд враховує наступне. Потерпілим обґрунтована сума матеріальної шкоди, яка складається з витрат на його лікування та лікування його доньки, вона визнається обвинуваченим і тому позов в цій частині підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Що стосується стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне.

Суд вважає, що потерпілим обґрунтовано, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий та його донька зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких зазнав потерпілий у зв`язку зі зміною звичного для нього способу життя.
Суд вважає що справедливим буде стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової авто технічної експертизи у розмірі 1227 гривень 60 копійок.
Заходи забезпечення кримінального провадження скасовані.
Запобіжний захід не обирався
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 124, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст. 74 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в якості відшкодування матеріальної шкоди 11 227 (одинадцять тисяч двісті двадцять сім) гривень 39 (тридцять дев"ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди 15 000 (п"ятнадцять тисяч ) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження скасовані.
Речові докази: автомобіль «DAEWOO LANOS TF» д/з НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави за проведення судової авто технічної експертизи у розмірі 1227 гривень 60 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1