Житомирський апеляційний суд
Справа №287/372/18-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 06.06.2018 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обідне, Немирівського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
за участю:

прокурора ОСОБА_10

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить змінити, пом`якшити призначене йому судом покарання. Вказує на те, що він розкаявся у вчиненому.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження закрити. Вказує, що вирок суду є незаконний та необґрунтований, а зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена вина його підзахисних у вчиненні злочину за який їх засуджено. Зазначає, що вартість викрадених електродвигунів значно нижча, оскільки вони були несправні. Посилається на те, що висновок автотоварознавчої експертизи є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки експертиза була проведена судовим експертом без необхідної спеціалізації.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вирок суду просить скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі та звільнити останнього від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України. Вказує, що призначене судом ОСОБА_6 покарання, є надмірно суворим.Посилається на те, що призначаючи його підзахисному покарання суд не врахував даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_6 покарання за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 15.02.2018 року і до відбуття ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 28 травня 2020 року.
Також, вказаним вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року засуджено ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком впродов ж одного року.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_9 судом покладені обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, 28 травня 2018 року близько 21 години в перебувавших у центрі с. Хочино Олевського р-ну Житомирської області ОСОБА_9 , ОСОБА_6 виник злочинний умисел на здійснення крадіжки 2-х електродвигунів із приміщення складу, розташованого на території лісопильні в урочищі «Пожог» с. Хочино.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 та повторно ОСОБА_6 за попередньою змовою підійшли до приміщення вищевказаного складу і за допомогою металевого лому ОСОБА_6 пошкодив врізного замка, віджав двері, після чого проникли у приміщення складу звідки таємно викрали 2 електродвигуни загальною вартістю 1054,20 грн., які належать ОСОБА_11 , причинивши останньому на вказану суму матеріальну шкоду.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисників про задоволення поданих апеляційних скарг, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , у вчинені злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а їх дії за ч.3 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.
Вина обвинувачених стверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.06.2018 року ОСОБА_11 з якої видно, що він повідомив працівників поліції про вчинення крадіжки 4 електродвигунів.

При проведенні огляду місця події 05.06.2018 року на території лісопильні в урочищі «Пожох» в с. Хочино, Олевського району, Житомирської області, було виявлено пошкодження врізного замка на вхідних дверях приміщення, що підтверджує показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про спосіб проникнення до приміщення.

Показання в суді першої інстанції обвинувачених свідчать про те, що в 2018 році, в теплу пору доби, біля 21-22 години, вони проходили по автодорозі с. Хочино, удвох підійшли до вхідних дверей приміщення та ОСОБА_6 за допомогою металевого предмета зірвав врізного замка на дверях. Відкривши двері вони проникли до лісопильні та викрали 2 електродвигуни, які продали в м. Олевську за 2000 грн.

З показань свідка ОСОБА_12 видно, що літом 2018 року він купив у обвинувачених за 2000 грн. два електродвигуни.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що він був запрошений в якості понятого під час проведення слідчого експерименту і своїми підписами підтвердив викладені обставини в зазначених протоколах.

Під час огляду місця події 06.06.2018 року за участю ОСОБА_12 неподалік домоволодіння по АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено два електродвигуни.

При проведенні слідчого експерименту 14.06.2018 року ОСОБА_9 та 23.06.2018 року ОСОБА_6 , детально показали як пошкодили врізний замок на вхідних дверях приміщення лісопильні, та викрали 2 електродвигуни.

Крім цього, з доданих фототаблиць до протоколів проведення слідчих експериментів від 14.06.2018 та 23.06.2018 року видно, що під час проведення слідчого експерименту обвинувачені розповіли та показали, за яких обставин вони проникли та викрали 2 електродвигуни з приміщення лісопильні в урочищі «Пожох», с. Хочино, Олевського району, Житомирської області.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 018/099 від 13 червня 2018 року, ринкова вартість трьохфазного асинхронного АИР потужністю 11 кВт зі шківом, обороти 3000 об/хв та можливістю підключення до мережі 380 В становить 449, 60 грн., потужністю 15 кВт становить 604,60 грн.

Таким чином, доводи захисника про те, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена вина його підзахисних у вчиненні злочину за який їх засуджено, колегія суддів не приймає до уваги.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 про суворість призначеного судом покарання ОСОБА_6 , є необґрунтованими.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд врахував, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся, вчинив злочин неповнолітнім, однак на шлях виправлення не став, під час іспитового строку знову вчинив тяжкий злочин, а тому обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.
Призначене ОСОБА_6 , покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для пом`якшення призначеного покарання, про що зазначають в апеляційних скаргах обвинувачений і захисник, колегія суддів не знаходить.
Посилання захисника ОСОБА_7 на те, що висновок автотоварознавчої експертизи є неналежним доказом по справі, оскільки експерт вийшов за межі своєї компетенції при проведенні експертизи, а прокурором не надано в судовому засіданні ухвалу слідчого судді про призначення автотоварознавчої експертизи у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставними.

З матеріалів провадження видно, що за клопотанням старшого слідчого СВ Олевського ВП ГУНП в Житомирській області ухвалою слідчого судді Олевського районного суду була призначена автотоварознавча експертиза щодо встановлення ринкової вартості електродвигунів.Виконання експертизи було доручено експерту ОСОБА_14 .

Відповідно до реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, ОСОБА_14 рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України видано 23.08.2013 року свідоцтво №330, та присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, з терміном дії до 23.08.2016 року, яке продовжено до 25.11.2019 року та 10.02.2023 року. Крім цього, згідно Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОДЦО №112 від 20.01.2014 року, ОСОБА_14 є оцінювачем за програмою базової підготовки за напрямом 3 «Оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства».

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для визнання неналежним та недопустимим доказом висновку автотоварознавчої експертизи №018/099 від 13.06.2018 року.Колегія суддів приходить до висновку, що експерт проводячи вказану експертизу не вийшов за межі своєї компетенції, а не надання прокурором в судовому засіданні ухвали слідчого судді про призначення автотоварознавчої експертизи у кримінальному провадженні не є підставою для визнання висновку вказаної експертизи неналежним та недопустимим доказом по кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і він перебував під вартою включно по 28.07.2020 року, колегія суддів йому зараховує йому до строку відбуття покарання вказаний час тримання під вартою з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Вирок суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційних скаргах захисників та обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 без змін.

Зарахувати ОСОБА_6 строк перебування під вартою у даному кримінальному провадженні з 28.05.2020 року по 28.07.2020 року включно до строку відбуття покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: