справа № 208/7519/20
№ провадження 1-кс/208/2093/20
УХВАЛА
Іменем України

08 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

04.12.2020 р. прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на автобус «MAN А21» реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Інтерспецмаркет» та ТОВ «Автотранссервіс» співвласник Екологічний стандарт «Євро5»; заборонити особам, у володінні, користуванні яких знаходиться автобус «MAN А21» реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу, який вилучено в ході огляду вказаної ДТП зі смертельними наслідками.

Прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні частково підтримали клопотання, просили задовольнити його.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, так як транспортному засобу не завдані ніякі ушкодження та проведена вже експертиза.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, представника заінтересованої особи, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до 09.11.2020 року, близько 17.20 годин, на пр. Металургів, в районі буд.74, водій автобусу «MAN А21» д.з. НОМЕР_1 , належить згідно т.п. СХС 977041 ТОВ «Інтерспецмаркет» ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по маршруту 17, по пр. Металургів з боку б-ру Героїв в напрямку б-ру Будівельників, по проїзній частині дороги, яка має двосторонній напрямок руху по одній смузі у кожному напрямку, (в салоні було приблизно 10 пасажирів), скоїв наїзд на невстановленого пішохода, який перетинав проїзну частину в невстановленому місці зліва на право за напрямком руху ТЗ. Внаслідок ДТП травмовано: невстановленого пішохода, з діагнозом: ВЧМТ, СГМ, алкогольне сп`яніння, забійна рана скроневої ділянки, госпіталізовано до реанімаційного відділення кз «кмлшмд» дор.

В ході досудового розслідування було встановлено пішохода: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_1 , який від отриманих ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у лікарні ім.Мечникова м.Дніпро.

За даним фактом 10.11.2020 року слідчим слідчого відділу Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001485 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України, та згодом перекваліфіковано на ч.2 ст.286 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведені наступні слідчі дії, у ході проведення яких тимчасово вилучено наступне майно: у період часу 09.11.2020 з 18.50 год. до 19.40 год. слідчим проведено огляд місця ДТП, в ході якого було оглянуто та вилучено автобус «MAN А21» д.з. НОМЕР_1 , належить згідно т.п. СХС 977041 ТОВ «Інтерспецмаркет», м.Камянське, вул.Фізкультурна,3 та ТОВ «Автотранссервіс» співвласник Екологічний стандарт «Євро5»).

Тобто, 09.11.2020 року в ході огляду місця ДТП автобус «MAN А21» д.з. НОМЕР_1 , належить згідно т.п. СХС 977041 - ТОВ «Інтерспецмаркет» та ТОВ «Автотранссервіс» співвласник Екологічний стандарт «Євро5», було вилучено та доставлено на забезпечення відповідального зберігання речового доказу на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Кам`янське пр.Аношкіна, 7/42, де він і знаходиться на даний час.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також ст. 17 Загально декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, яким закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Так, ст. ст. 2, 7 КПК України зазначені завдання кримінального судочинства, де завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; таємниця спілкування; невтручання у приватне життя; недоторканність права власності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків; мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку вимог ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена в клопотання слідчого та відповідача вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке питання повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно до вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, у своєму клопотанні прокурор зазначає, що накладення арешту на автобус «MAN А21» реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , а також із забороною особам, у володінні, користуванні яких знаходиться автобус «MAN А21» відчуження, розпорядження та використання на думку прокурора необхідно для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме для проведення експертизи та з метою збереження речового доказу.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання прокурора, вважає, що клопотання містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна, з яких не вбачається можливим встановити, чи є премо арешту об`єктом кримінально карних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову.

Окрім цього, а ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні прокурором не доведено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберегти на собі автомобіль, яким чином автомобіль може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з урахуванням того, що у кримінальному провадженні проведені відповідні експертні дослідження.

Таким чином, у клопотанні та в судовому засіданні не доведено, що транспортний засіб «MAN А21» відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а також не підтверджено підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна (на автобус «MAN А21» реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Інтерспецмаркет» та ТОВ «Автотранссервіс» співвласник Екологічний стандарт «Євро5») відмовити.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1