УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000877 від 10.11.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000877 від 10.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-3 КК України, процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Приводом та підставою до внесення Одеською обласною прокуратурою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення про вчинення кримінального правопорушення УСБУ в Одеській області щодо неправомірних дій з боку групи невстановлених осіб, які здійснюють заходи, спрямовані на фальсифікацію виборчої документації в інтересах одного з суб`єктів виборчого процесу в Одеській області.
Вході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до виконаного доручення, наданого процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні, співробітниками УСБУ в Одеській області 11.11.2020 встановлено, що за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1-А можуть перебувати особи, причетні до вчинення вказаних протиправних дій, а також зберігатись предмети, які мають значення за вказаним провадженням, зокрема незаконно виготовлена виборча документація (виборчі бюлетені, протоколи про підрахунок виборчих бюлетенів, про підсумки голосування тощо).

В подальшому, відповідно до змісту ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, керуючись ст. 234 КПК України, 11.11.2020 слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 проведено обшук нежитлових приміщень, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1-А, без ухвали слідчого судді про дозвіл на його проведення, з метою збереження та недопущення знищення виборчої документації (виборчі бюлетені, протоколи про підрахунок виборчих бюлетенів, про підсумки голосування тощо), яка має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а також фіксації вчинення кримінального правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, збору доказів, які мають значення для кримінального провадження.

В результаті проведення обшуку нежитлових приміщень, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох незацікавлених осіб, залучених у якості понятих, виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

Вилучені в ході вищевказаного обшуку перелічені речі та виборча документація (бюлетені) мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому зберегли на собі сліди та відомості, які можуть бути використанні у даному кримінальному провадженні, як доказ факту вчинення кримінального правопорушення.

З метою забезпечення їх збереження, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

2. Позиція учасників кримінального провадження.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Від представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт також надійшла заява про розгляд поданого клопотання про арешт майна за його відсутності, з відповідними письмовими запереченнями на таке клопотання.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-3 КК України.
Зокрема, згідно поданого клопотання, досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом ймовірної фальсифікації виборчої документації в інтересах одного з суб`єктів виборчого процесу в Одеській області.

За таких обставин, оскільки в ході проведення обшуку було виявлено документи, якими ймовірна фальсифікація виборчого процесу може підтверджуватися, беручи до уваги, що вилучена техніка може містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-3 КК України, а також могла зберегти на собі сліди ймовірних протиправних дій, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність вилученого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення доведено, що вилучені предмети відповідають критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), що крім того підтверджується постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 12.11.2020 року.

Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлені слідчим суддею речі та документи є доказами в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), які, крім того, в подальшому будуть використовуватися при проведенні відповідних процесуальних дій з ними (експертиз, оглядів тощо).

5. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі відповідають категорії речових доказів. Відтак, оскільки вилучені речі можуть використовуватися як докази, зокрема, на підтвердження причетності конкретних осіб до ймовірного вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що завданням арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність запобігання його приховування, псування та знищення з боку таких осіб, які, між тим, на теперішній час в рамках такого кримінального провадження не встановлені.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), забезпечення проведення відповідних процесуальних дій з вилученим майном (експертиз, оглядів тощо), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні предмети зокрема.
6. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність вилученого майна категорії речових доказів, зацікавлені особи, в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальну можливість звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна.
7. Висновки слідчого судді.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000877 від 10.11.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-3 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 11.11.2020 під час обшуку нежитлових приміщень, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1-А, а саме: полімерний пакет червоного та білого кольорів в якому розміщені два паперових згортка, один з яких виконаний з газети «Вечірня Одеса» за 03.11.2020, а інший з фрагменту паперу коричневого кольору в середині яких розміщені 500 (п`ятсот) виборчих бюлетенів на повторне голосування, яке відбудеться 15.11.2020, на посаду міського голови м. Одеси, друкувальний принтер марки «HP» серійний номер VNC3C01168, з дротом живлення, комп`ютер марки «Аple» серійний номер D25JJOBPDUJT№2428, з дротом живлення, друкувальний принтер марки «SHARPCORPORATION» серійний номер 33003277 з дротом живлення, DIGITAL VIDEO RECORDER «ALHUA» серійний номер: 3K0702ARBQ3FE7N, DIGITAL VIDEO RECORDER «ALHUA» серійний номер: 2D01A3BPAMZWZ4A, DIGITAL VIDEO RECORDER «ALHUA» серійний номер: 1K0276DPAEG51Q1, що передбачає собою заборону відчуження такого майна.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1