Справа №639/6212/20
Провадження №1-кп/639/169/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/6212/20 (в ЄРДР №0000201 від 08.09.2020р. та №0001568 від 13.10.2020р.) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працюючої, з середньою освітою, не маючої судимості, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 28 серпня 2020 року приблизно об 11 годині 40 хвилин знаходилась в районі розташування автобусної зупинки за адресою: м. Харків, пр-т. Новобаварський, 77, де здійснила посадку в салон маршрутного автобуса № НОМЕР_1 . Перебуваючи в салоні зазначеного автобуса вона побачила раніше їй не знайому ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка сиділа на сидінні та тримала поруч належну їй жіночу сумку, з середини якої виднівся мобільний телефон.

Саме в той час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 приблизилась до ОСОБА_5 , а потім, оцінивши ситуацію, що склалася та, будучи впевненою в тому, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, непомітно для оточуючих, таємно заволоділа мобільним телефоном «SAMSUNG» моделі «GT-E1272GRASEK», Garden Red» червоного кольору, витягнувши його рукою непомітно із сумки потерпілої.

Таким чином ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети, спрямованої на таємне заволодіння мобільним телефоном особи похилого віку, якою є потерпіла ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, вийшла із салону маршрутного автобуса на зупинці «Термінал» автобусної зупинки за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 147 та направилась в сторону вул. Полтавський шлях, та розпорядилась в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдала потерпілій, особі похилого віку, ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на суму 300 грн.

Крім того, ОСОБА_3 07.09.2020 приблизно о 18 годині 15 хвилин знаходилась поблизу касових зон в торгівельному залі супермаркету «АТБ- маркет», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Новобаварський, 77, де вона побачила раніше незнайому їй ОСОБА_6 , у якої була відкрита сумка, а з неї виднівся мобільний телефон.
Саме в той час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел з ознакою повторності, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 спочатку підійшла до ОСОБА_6 ззаду, вдаючи, що вона буцімто стала за нею в чергу, а потім, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто, як на її думку, із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігав, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9», втягнувши його непомітно для потерпілої.

Таким чином ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном.

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2800 гривень, яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 2 від 14.09.2020.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю та пояснила, що скоїла їх при вищезазначених обставинах, вона не оспорювала фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальних актах, а також висновки судово-товарознавчих експертиз. Зокрема, ОСОБА_3 показала, що 28 серпня 2020 року, приблизно об 11:40 год. на зупинці за адресою: м. Харків, пр-т. Новобаварський, 77 сіла в салон маршрутного автобуса № 75, де в ході слідування побачила раніше їй незнайому жінку, з сумочкою, в середині якої виднівся мобільний телефон. Після цього вона непомітно витягнула вказаний мобільний телефон марки «SAMSUNG» із сумки потерпілої та вийшла з маршрутного таксі. В подальшому вказаний телефон вона використовувала у власних потребах та давала в користування знайомому, а в ході досудового розслідування добровільно видала його працівникам поліції. Крім того, 07.09.2020р., приблизно о 18:15 год., в супермаркеті «АТБ- маркет» за адресою: м. Харків, пр-т Новобаварський, 77, вона побачила раніше їй незнайому жінку, у якої була відкрита сумка, а з неї виднівся мобільний телефон. Тоді вона непомітно для потерпілої витягнула вказаний мобільний телефон марки «Xiaomi» та вийшла з супермаркету.

Свої дії ОСОБА_3 піддала критичній оцінці, висловила жаль щодо скоєного.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, в поданих до суду заявах просили кримінальне провадження розглядати без їх участі, в призначенні покарання покладались на розсуд суду.
Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також, що вона не оспорює фактичні обставини скоєних нею кримінальних правопорушень, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд розглянув кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, що характеризують її особу, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченою ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що її вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. ст. 337, 338 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за:

- ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; незаміжня; має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; офіційно не працює; має постійне місце проживання та реєстрації; в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченої.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а інше злочином невеликої тяжкості; відношення обвинуваченої до скоєного; кількість епізодів злочинної діяльності два; особу винної; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Також судом враховується позиція потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченій, а також, що викрадене майно було повернуто власникам.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченою покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, адже ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.
Призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, на переконання суду було б несправедливим, не відповідало б тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої.

Враховуючи, що ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей, в силу положень ч. 3 ст. 61 КК України, їй не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, а за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченої в цілому на теперішній час можливе без її ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи їй остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2020р. відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 130 годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази по кримінальному провадженню:
DVD-R диск із записами з камер зовнішнього відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 3 а.с. 23, 24);
-мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9» в корпусі чинього кольору повернути (вважати повернутим) власнику ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 18);
-мобільний телефон «SAMSUNG» моделі «GT-E1272GRASEK», Garden Red» червоного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , - вважати повернутим власнику (т. 4 а.с. 51, 52, 69).
Процесуальні витрати в сумі 980,64 грн. (дев`ятсот вісімдесят грн. 64 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. (т. 4 а.с. 39)

Скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2020р. по справі №639/7865/20, провадження 1-кс/639/2801/20, на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 . (т. 4 а.с. 56-58)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та не пізніше наступного дня направити потерпілим.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1