Справа № 589/2857/20
Провадження № 1-кп/589/750/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 12 вересня 2020 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи вказане клопотання тим, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення обвинуваченим іншого злочину та впливу на потерпілого та свідків.

Обвинувачений просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що до взяття під варту працював неофіційно будівельником. Власного житла не має, однак мешкає разом зі своєю матір`ю, якій необхідна його допомога по господарству.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного, заперечувала проти клопотання прокурора, просила застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий також вважає за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п.4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вищезазначених норм національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування чи продовження без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи в розрізі конкретних обставин кримінального провадження є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Тому, зважаючи на вказане та на вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо необхідності довести реальність ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого, а протилежному випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який, виходячи з сукупності тих ризиків, які були доведені у судовому засіданні.

Суд наголошує на тому, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, в якій він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти (п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії», від 26.01.1993 р., заява № 14379/88).

З матеріалів кримінального провадження вбачається та в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає з матір"ю, тобто має міцні соціальні зв"язки. Крім того, не здобуто будь-яких відомостей того, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення або впливати на потерпілого та свідків.

Таким чином, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотання, суд приходить до висновку, що ризики, які були наведені прокурором, не дають підстав для тримання обвинуваченого під вартою.

А ризику переховування обвинуваченого від суду може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло.

Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 199, 369 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Відмовити в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати місце проживання, а саме: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , за винятком отримання невідкладної медичної допомоги.

Зобов`язати обвинуваченого з`являтися за кожною вимогою суду протягом дії запобіжного заходу.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

2) здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності);

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) носити електронний засіб контролю

ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_6 після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити до 09 листопада 2020 року включно.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14 вересня 2020 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1