Справа № 574/371/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
02 жовтня 2020 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка Глушковського району Курської області РФ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, освіта середня, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10.04.2020 близько 11 годин ОСОБА_4 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев в лісових насадженнях на березі річки Сейм біля с. Нечаївка Буринського району Сумської області, що розташовані на землях Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області та перебувають у постійному користуванні Буринського ДАП «Буринський агролісгосп», на території природно - заповідного фонду, а саме Регіонального ландшафтного парку «Сеймський», що входить до складу природно-заповідного фонду України, відповідно зі ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, де, діючи всупереч вимогам п.п. 2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», без будь-яких дозвільних документів, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання в господарстві, а саме для опалення будинку, використовуючи ручну пилку, заздалегідь взяту для скоєння кримінального правопорушення, вчинив у лісових насадженнях в межах прибережної захисної смуги самовільну порубку в кварталі 1 виділі 15 двох сиростійних дерев породи «Осина» діаметром 13 см. та 12 см., а також одного сиростійного дерева породи «Клен гостролистий» діаметром 31 см., заподіявши таким чином істотну шкоду навколишньому природному середовищу, розмір якої у грошовому еквіваленті, відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Сумській області, складає 368 гривень.

Таким чином, випилюючи без дозвільних документів дерева у інших лісових насадженнях на території РЛП «Сеймський», ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння посягання на встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання завдання шкоди навколишньому природному середовищу і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, направленим на незаконну порубку дерев у інших лісових насадженнях на території природно-заповідного фонду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.246 КК України , а саме незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду .

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2020 року у кримінальному провадженні .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості від 28 квітня 2020 року обвинувачений у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 469, 472 КПК України уклав дану угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 246 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1КК України, ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості ним укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 246 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого, особу винного , обставини, що пом`якшують покарання, та знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, задовільну характеристику з місця проживання, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим , а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає обґрунтованим призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих обставин, є підстави для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2020 року, що укладена між прокурором Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, та призначити йому за цим законом покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Речові докази, дерево породи клен розмірами в діаметрі 9 см, висотою 4 м 21 см, дерево породи осика розмірами в діаметрі 14 см, довжиною 6 м, колода дерева осики довжиною166 см, діаметром 10 см, колода дерева породи осики розмірами довжиною 197 см, діаметром 10 см, колода дерева осики довжиною 137 см, діаметром 6 см, колода дерева осики довжина 165 см, діаметром 5 см передані на зберігання під розписку голові Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області, передати в Буринське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Буринський агролісгосп», ручну металеву пилу, передану на зберігання до камери зберігання речових доказів Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 15 квітня 2020 року на ручну металеву пилу, скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1