ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2947/20 Справа № 190/979/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахти, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, який до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений: 03.07.2018 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 (приймає участь
в режимі відеоконференції),
встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, при цьому належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку і відношення до суспільства не змінював, і маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний злочин проти власності, за який на даний час і відбуває покарання; до засудженого також застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, але в подальшому через вчинення нових кримінальних правопорушень судом прийнято рішення про призначення реальної міри покарання з приєднанням не відбутого покарання за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.
Засуджений не погодився з даним рішенням суду. В апеляційний скарзі вказує, що висновки зазначені у поданні адміністрації установи, яка має можливість спостерігати та контролювати його поведінку щоденно, є об`єктивними та повністю відповідають ст. 6 КВК України.
Зазначає, що суд першої інстанції в своїх висновках про його виправлення керувався лише даними щодо його минулого та не допускав, що будь-яка людина здатна стати на шлях виправлення.
Стверджує, що судом також не враховано його похилий вік.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Однак судом першої інстанції не в повній мірі дотримані зазначені положення.
Згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_6 за час його перебування в ДУ Криворізька установа виконання покарань №3 характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 з 26.06.2018 року засуджений характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має два заохочення, стягнень не має. Працевлаштований до комплексної бригади майстерень, до роботи ставиться добре. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, не допускає порушення вимог режиму утримання. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу Знай свої права та обов`язки. Рішенням комісії установи від 02.01.2020 року засудженому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, за заявою засудженого (а.п. 3).
З урахуванням наведеного, адміністрація Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» у своєму поданні та в особистій характеристиці засудженого зробили висновок про те, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення і тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно зі ст. 81 КК України.
Висновок суду про відсутність підстав для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив умисний злочин, за яким відбуває покарання, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, а також, що до засудженого застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, але в подальшому через вчинення нових кримінальних правопорушень судом прийнято рішення про призначення реальної міри покарання з приєднанням не відбутого покарання за попереднім вироком є необгрунтованим, оскільки ці обставини враховані у п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, а тому повторному врахуванню не підлягають.
Також рішення суду про відмову у застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення колегія суддів вважає таким, що не відповідає вимогам ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 відбув більше 2/3 строку призначеного покарання, за весь час відбування покарання має два заохочення, крім того, майже з початку строку відбування покарання засуджений характеризується добре, стягнень не має, кінець строку відбування покарання ОСОБА_6 припадає на 31.07.2021 року, тому колегія суддів вважає, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки на момент звернення до суду із поданням, мету покарання було досягнуто, засуджений довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 не відповідає фактичним обставинам провадження та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року задовольнити.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122, застосувавши до засудженого ОСОБА_6 умовно дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк покарання.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде складений і оголошений учасникам судового провадження о 15.00 годині 11 грудня 2020 року.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8