Справа № 202/6045/20
Провадження № 1-кс/202/7218/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
9 жовтня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000744 від 04.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, яке було надіслано поштою, в якому просить накласти арешт на напівпричіп «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПрАТ «ПІІ «ІНТЕРВИБУХПРОМ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.03.2012 року, виданого Комсомольським ВРЕП при УМВС України у Полтавській області, шляхом заборони особам у володінні, користуванні яких знаходиться напівпричіп його відчуження, розпорядження та використання.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 04.10.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем «DAF-FT XF105» реєстраційний номер НОМЕР_3 із напівпричепом «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_5 , який загинув на місці події.
Під час проведення огляду місця події був вилучений напівпричіп «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом.
Напівпричіп «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.03.2012 року, виданого Комсомольським ВРЕП при УМВС України у Полтавській області, належить ПРАТ «ПІІ «ІНТЕРВИБУХПРОМ».
Прокурор вказує, що з метою запобігання псуванню, знищенню, перетворенню, транспортного засобу напівпричепу «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом і необхідний для проведення судових експертиз, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Володілець або представник власника майна в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає судовому розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 04.10.2020 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0000744.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 4 жовтня 2020 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений напівпричіп «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу, а володілець вилученого транспортного засобу є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження. Крім того, власник автомобіля може у будь-який час ним розпорядитися.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на напівпричіп «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки внаслідок злочину загинула людина, для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер, може бути скасований після проведення необхідних слідчих та процесуальних дій відповідно до статті 174 КПК України.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню напівпричепу «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нього необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на напівпричіп «МАЗ-991900-012» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ПРАТ «ПІІ «ІНТЕРВИБУХПРОМ» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.03.2012 року, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.
Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1