Справа № 539/2455/20
Провадження №1-кп/548/213/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стягайлівка Серединно-Будського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, такого, що не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, раніше судимого:
- 07.11.2013 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,
- 23.04.2014 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до 3 років 5 днів позбавлення волі. Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 15.07.2014 року, вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.04.2014 року щодо ОСОБА_4 змінено та остаточно засуджено до 2 років 5 днів позбавлення волі. На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнено,
- 16.03.2017 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 296, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 19.12.2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
по кримінальному провадженню № 0000412 щодо вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення крадіжки, в період часу з 27.03.2020 року по 01.04.2020 року (точної дати та часу не встановлено), перебуваючи на території господарства потерпілого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав металеві вироби загальною вагою 74,9 кг, вартістю 269,64 грн, належні потерпілому ОСОБА_6 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 29.03.2020 року близько 18:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства за адресою АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав мотоциклетний шолом «Helmet FXW», вартістю 314,52 грн, належний потерпілому ОСОБА_7 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
01.04.2020 року близько 10:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу із приміщення Лубенської районної державної адміністрації за адресою: м. Лубни, вул. О. Бекетова, буд. 19, Полтавської області, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав велосипед «Comfort Dorozhnik», вартістю 2 809,60 грн, належний потерпілому ОСОБА_8 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 04.04.2020 року о 18:43 год ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасового проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , переслідуючи мету порушення громадської безпеки, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку страху в населення, порушить громадську безпеку, припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки фактів та запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна, та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, 04.04.2020 року о 18:43 год здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «НОКІА» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 на лінію екстреного виклику служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Полтавській області, та, в ході розмови, повідомив про намір підірвати Лубенський відділ поліції ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, буд. 4, Полтавської області, тим самим дезорганізував діяльність Лубенського відділу поліції та викликав масову евакуацію особового складу з вищевказаного приміщення.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 259 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив обставини, викладені у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру та не заперечував проти задоволення клопотання, проте просив призначити йому амбулаторне лікування.
Вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 259 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході слідства доказами, зокрема:
-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.03.2020 року, у якому ОСОБА_7 вказує про викрадення з його господарства шолому білого кольору;
-протоколом огляду місця події від 29.03.2020 року та фототаблицею до нього, у яких зафіксована обстановка домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 , з якого було викрадено шолом;
-протоколом огляду місця події від 06.04.2020 року та фототаблицею до нього, у ході проведення якого ОСОБА_9 видав мотоциклетний шолом білого кольору;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.05.2020 року та фототаблицею до нього, в яких зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_7 впізнав належний йому мотоциклетний шолом;
-висновком експерта № 905 від 13.04.2020 року, яким встановлено, що вартість велосипеду «Comfort Dorozhnik» становить 2 809,60 грн;

-протоколом огляду місця події від 01.04.2020 року та фототаблицею до нього, у яких зафіксована обстановка домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , з якого було викрадено металобрухт;
-протоколом огляду речей від 08.04.2020 року та фототаблицею до нього, у ході проведення якого ОСОБА_10 видав металобрухт, який він придбав у ОСОБА_4 ;
-протоколом огляду речей від 08.05.2020 року та фототаблицею до нього, в яких зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_6 впізнав свій металобрухт;
-протоколом огляду місця події від 04.04.2020 року, у якому зафіксована обстановка відділення поліції за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, буд. 4, Полтавської області, вибухівки чи іншої загрози не виявлено;
-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 04.04.2020 року, яким у Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області не виявлено вибухових пристроїв та речовин;
-протоколом огляду місця події від 05.04.2020 року та фототаблицею до нього, у якому зафіксовано виявлення мобільного телефону марки «НОКІА» у громадянки ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 ;
-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.04.2020 року, в якому зафіксовано наявність інформації на оптичному диску CDR Verbatium;
-висновком експерта № 59 від 27.05.2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_4 брав участь у розмові, яка зафіксована у фонограмі файлу «Track01» на СDR диску;
-висновком лікаря від 05.04.2020 року, яким станом на 05.04.2020 року о 2:00 год встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 ;
-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.03.2020 року, у якому ОСОБА_8 вказує про викрадення з його господарства велосипеду «Дорожнік»;
-протоколом огляду місця події від 09.04.2020 року, у якому зафіксована обстановка біля приміщення Лубенської районної державної адміністрації за адресою: м. Лубни, вул. О. Бекетова, буд. 19, Полтавської області, де було викрадено велосипед;
-протоколом огляду речі від 06.04.2020 року, у якому зафіксовано, як ОСОБА_4 добровільно видав велосипед «Дорожнік»;
-протоколом перегляду відеозапису від 07.04.2020 року, згідно якого досліджено оптичний диск DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження Лубенської районної державної адміністрації;
-висновком експерта № 877 від 09.04.2020 року, яким встановлено, що вартість велосипеду «Comfort Dorozhnik» становить 2 809,60 грн;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.05.2020 року та фототаблицею до нього, в якому зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_8 впізнав свій велосипед.
Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря психіатра за місцем реєстрації, однак в ході розслідування виникли сумніви щодо поточного психічного стану ОСОБА_4 та на час скоєння злочину, у зв`язку з чим слідчим ініційовано проведення комплексної судової амбулаторної психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 .
Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 187 від 13.05.2020 року ОСОБА_4 потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 134 від 26.06.2020 року ОСОБА_4 в період інкримінованих йому діянь страждав і на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляє ОСОБА_4 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 на теперішній час потребує застосування примусового заходу медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Як роз`яснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
За змістом роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Частинами 3 та 4 ст. 503КПК України передбачено, що кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинення дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Відповідно до ч. 2 ст. 513КПК України визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Виходячи з наведеного та вимог ст. 513 КПК України, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення неминучої шкоди безпосередньо цій особі або іншім особам, тому до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Можливість примусової госпіталізації особи передбачена і резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 від 17 грудня 1991 року про «Захист психічно хворих осіб та поліпшення психіатричної допомоги».
Враховуючи, що ОСОБА_4 підлягає госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, міру запобіжного заходу до набрання ухвали законної сили ОСОБА_4 необхідно залишити попередньою у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає його небезпечну поведінку.

Керуючись ст.ст. 512, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_12 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0000412 щодо вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 259 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу ухвали в законну силу залишити у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає його небезпечну поведінку.
Речові докази у вигляді:
-мобільного телефона марки «НОКІА» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів у Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області, повернути власниці ОСОБА_11 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.04.2020 року,
-велосипеда «Comfort Dorozhnik», який знаходиться в камері зберігання речових доказів у Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Дата виготовлення повного тексту ухвали суду: 11.03.2020 року.

Головуючий