У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 24.01.2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2020 року.

Обвинувачений: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Капустянка Савранського району Одеської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Захисник просить вирок скасувати в частині призначення покарання, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/834/20 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія: ч.2 ст.185 КК України доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді шести місяців арешту.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апелянта.
Вказує, що обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до встановленої кваліфікації відноситься до категорії тяжких, пом`якшуючі вину обставини щире каяття, думку потерпілої, яка просила суд призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією закону.

На думку захисника при призначенні покарання судом не було враховано думки обвинуваченого щодо звільнення його від покарання з випробування на підставі ст.75 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 14.01.2020р. об 11.11 год., 17.01.2020 року о 12 годині 38 хвилин, 20.01.2020р. об 11 годині 08 хвилин
знаходячись в приміщені торговельного залу магазину "Продукти-210" ТОВ "АТБ-Маркет", що розташований за адресою в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Грушевського, 41, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто із присутніх у магазині не спостерігає та не може завадити йому, втілюючи свій злочинний намір у реальність, викрав солодощі, спричинивши магазину «Продукти-210» ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальні збитки на загальну суму 674,30 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначення обвинуваченому покарання суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, відшкодував завдані збитки; обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкцій ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України.

З призначеним ОСОБА_9 покаранням погоджується і апеляційний суд та вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і сприятиме виправленню та попередженню нових злочинів обвинуваченим.

З огляду на наведене, відсутні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_9 більш м`якого покарання ніж призначив суд першої інстанції,
Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З огляду на наведене, до такого виду покарання як арешт положення ст.75 КК України не застосовуються.
Отже доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: