Справа №:755/8247/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: третьої особи ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000081 від 22 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України,
в с т а н о в и л а :
01 липня 2020 року до слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000081 від 22 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.
В судовому засіданні до початку розгляду клопотання по суті (на стадії підготовчих дій) представником третьої особи заявлено клопотання, яке підтримане третьою особою, про направлення матеріалів клопотання до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення провадження за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем реєстрації Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області.
Клопотання обґрунтоване тим, що органом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні визначено слідче управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області, яке територіально знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, та відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.
За таких обставин представник третьої особи вважає, що звернення слідчого з таким клопотанням до Дніпровського районного суду м. Києва, територіальна юрисдикція якого не поширюється на орган досудового розслідування слідче управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області за його зареєстрованим місцезнаходженням як юридичної особи, прямо суперечить вимогам чинного національного та міжнародного законодавства.
В обґрунтування власних тверджень представник третьої особи посилалися на практику Верховного Суду, а також Київського апеляційного суду, який в даному кримінальному провадженні ухвалами від 01 та 02 липня 2020 року задовольнили подання виконуючого обов`язки голови Дніпровського районного суду м. Києва відповідно і направлено на розгляд до Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000081 та матеріали за клопотанням старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000081.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Заслухавши клопотання представника третьої особи, слідча суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено п. 2 цієї частини.
Згідно ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
В судовому засіданні представник третьої особи посилається на правову позицію, викладену у ряді ухвал Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Зокрема, згідно позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 15 травня 2020 року у справі №643/7608/20, зазначено наступне:
«Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
З огляду на абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
З наявних у суді касаційної інстанції матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого судді Московського районного суду м. Харкова з 8 травня 2020 року знаходиться клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя, які здійснюються слідчими територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000658 від 15 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТУ ДБР у м. Полтаві створено відповідно до Наказу «Про створення територіального управління ДБР розташованого у місті Полтаві» № 80 від 18 липня 2018 року.
При цьому, згідно цієї ж інформації з Реєстру місцезнаходженням юридичної особи - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, є 36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 37.
Таким чином, слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтави та поширює свою діяльність на Дніпропетровську, Полтавську, Сумську, Харківську області.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22 квітня 2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20)».
Крім того, безпосередньо в даному кримінальному провадженні № 0000081 від 22 травня 2019 року, ухвалою Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року задоволено подання виконуючого обов`язки голови Дніпровського районного суду м. Києва та передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000081.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року також задоволено подання виконуючого обов`язки голови Дніпровського районного суду м. Києва та направлено на розгляд до Печерського районного суду м. Києва матеріали за клопотанням старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000081.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що 1) кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
З огляду на абз. 1 ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Отже, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності під час розгляду даного клопотання, з урахуванням вимог ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення матеріалів даного клопотання з поданням до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.1, 9, 34, 38, 132 КПК України, слідча суддя,
п о с т а н о в и л а :
клопотання прокурора прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000081 від 22 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та додані до нього матеріали з поданням направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення клопотання з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Ухвала оскарження не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15 год 30 хв 10 липня 2020 року.
Слідча суддя: ОСОБА_1