н/п 1-кс/953/5278/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2020 року у кримінальному провадженні за №0001861 від 27.12.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, -

встановив:

02.07.2020 до Київського районного суду м.Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2020 року у кримінальному провадженні за №0001861 від 27.12.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у якому заявник просить:
1. Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду від 11 січня 2020 року на автомобіль GEELY CE -2 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , в частині визначення місця зберігання транспортного засобу GEELY CE -2 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на території спеціального майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою м. Харків, вул. пушкінська, буд. 106.
3.Передати на зберігання автомобіль GEELY CE -2 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 власнику вказаного транспортного засобу
4.Клопотання розглянути без участі заявника, однак за участю представника адвоката ОСОБА_4 , з яким укладено договір про надання правової допомоги.
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 11 січня 2020 року слідим суддею Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001861 від 27.12.2019 року за ч.1 ст. 286 КК України, а саме на автомобіль GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 належного на праві власності ОСОБА_3 , накладено арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування та ремонтування. Місце зберігання автомобіля GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 визначено на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою м. Харків, вул. пушкінська, буд. 106.
Заявниця зазначає, що при звернення прокурора відділа прокуратури Харківської області ОСОБА_5 до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор вказала в своєму клопотанні про те, що в результаті зіткнення на автомобілі GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 утворились механічні пошкодження, автомобіль GEELY CE -2 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, вказаний автомобіль необхідний для проведення ряду слідчих дій та проведення ряду судових експертиз.
Заявниця вказує, що на день подання клопотання до суду про скасування арешту майна пройшло майже півроку, тобто тривалий період часу за який можливо було призначити та провести всі необхідні судові експертизи, а також провести всі необхідні слідчі дії. Автомобіль знаходиться тривалий час в неналежних умовах для зберігання речових доказів, а саме знаходиться під відкритим небом, що призводить до його псування. При продовженні зберігання автомобіля в неналежних умовах призведе до його ще більшого псування.
Як відомо заявниці, на сьогоднішній день всі сліди злочину, які зберіг на собі транспортний засобі, зафіксовані і не можуть бути вже приховані, знищені, перетворені, також проведені всі необхідні судові експертизи, які завершені та долучені до матеріалів кримінального провадження. Потреба в забезпеченні схоронності речового доказу шляхом зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106 відпала і взагалі вже не існує.
Окрім того, заявниця наголошує на тому, що у зв`язку із вжиттям таких заходів на теперішній час тривалий час порушуються права та охоронювані законом інтереси заявниці як власника майна, вона не є ні обвинуваченою, ні відповідачем у справі, тому просить скасувати арешт з автомобіля.
У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом своєчасно та належним чином. 08.07.2020 адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву, у якій просив клопотання розглянути без участі заявника та його представника, клопотання просив задовольнити (а.с.18).

Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_5 06.07.2020 подали до суду заяву, у якій вказали, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001861 від 27.12.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України триває, але з автомобілем GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 проведення яких-небудь слідчих та процесуальних дій не планується, проти знаття арешту з авомобілю не заперечують. Просили проводити судове засідання за їх відсутністю у зв`язку зі службовою необхідністю (а.с.11). До заяви додали: Витяг з ЄРДР №0001861(а.с.12).
Неявка учасників процесу не є перешкодою для розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2020 задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001861 від 27.12.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Накладено арешт на транспортний засіб GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування та ремонтування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання транспортного засобу GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначено майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106 (а.с.2-3).
Під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна судом було встановлено, що прокурором було доведено, що автомобіль GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна заявник зазначає, що на теперішній час органом досудового слідства проведені всі належні експертні дослідження по кримінальному провадженню із використанням вищевказаного автомобіля.

Так, дійсно, як зазначають прокурор та слідчий, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001861 від 27.12.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України триває, проведення будь-яких слідчих або процесуальних дій з автомобілем не заплановано. По суті клопотання, ні слідчий, ні прокурор не заперечують (а.с.11).
Отже, з наданих матеріалів вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, що не виключає в подальшому проведення слідчих дій з вказаним транспортним засобом.
Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного вище транспортного засобу.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання автомобіля GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 ,з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 107, 174, 309, 372, ст.376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2020 року у кримінальному провадженні за №0001861 від 27.12.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України задовольнити частково.
Змінити місце зберігання транспортного засобу автомобіля GEELY CE -2 р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні іншої частини клопотання власника транспортного засобу ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1