ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1864/20 Справа № 192/252/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про зарахування в строк покарання, строку попереднього ув`язнення,
за участю:
секретаря ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування в строк покарання, строку попереднього ув`язнення.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, оскільки ОСОБА_5 було засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року за злочин, який він вчинив 13.09.2018. та за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2019, за злочин, який він вчинив 23.09.2018, тобто після набрання чинності змін до ч. 5 ст. 72 КК України, внесених ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017, відповідно до якого, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку день за два.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що він звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України до його попередніх судимостей, як окремо, так і в сукупності за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 та за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2019, оскільки до нього не застосовувався Закон Савченко.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
З системного аналізу наведених норм ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням положень ст. 5 КК України, видно, що строк попереднього ув`язнення слід зараховувати з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі лише тоді, коли злочин було вчинено до 21 червня 2017 року.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.
Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_8 був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, який він вчинив 13 вересня 2018 року. Цим вироком йому було визначено остаточне покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року, яким його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який він вчинив 23 вересня 2018 року.
За таких обставин, підстави для зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, в межах цього провадження відсутні, а тому оскаржувана ухвала скасуванню з цих мотивів не підлягає.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року, про відмову у задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання, строку попереднього ув`язнення залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4