ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 апеляційні скарги заступника керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №0000236 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тернавка, Герцаївського району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого,одруженого ,на утриманні двоє малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на три роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишений у виді тримання під вартою.Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислений з 01 березня 2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2 288 грн.Вирішена доля речових доказів.

Провадження№11-кп/822/404/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги заступника керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

У апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначення покарання через його невідповідність тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

За твердженням апелянта,суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимості за які на даний час погашені, цинічність злочинної діяльності обвинуваченого, що полягає у здійсненні крадіжок майна з церкви, подарунків дітям-сиротам до дня святого Миколая та майна у знайомих і односельчан.

Вважає, що суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного,відсутність каяття,намагання перекласти свою провину на інших, не відшкодування шкоди потерпілим. Також наголошує на тому, що районний суд не взяв до уваги думку потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які під час судового засідання наполягали на призначенні суворого покарання.

Отже,прокурор просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді шести років позбавлення волі.

Адвокат ОСОБА_9 у апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Наголошує, що у обвинувальному акті вказані періоди часу, протягом яких були вчинені крадіжки та не встановлено конкретної дати, часу їх вчинення, що порушує право обвинуваченого на захист, оскільки позбавляє його можливості здійснювати належний та ефективний захист.

Вказує,що по епізоду крадіжки майна із церкви постанови про створення групи слідчих та призначення прокурора винесені до внесення відомостей про злочин до ЄРДР,а тому вказані процесуальні дії і складені слідчими процесуальні документи за результатами цих дій є недопустимими доказами.

Твердить,що під час оглядів місця події крім слідів взуття були зафіксовані та вилучені інші сліди протиправної діяльності, зокрема: сліди взлому вхідних дверей і вікон, сліди рук, сліди тканини. Однак, дослідження експертів по цим слідам не проводились та суд їх не досліджував

Звертає увагу, що згідно протоколу огляду місця події- будинку потерпілого ОСОБА_14 з кімнат №2 і №7 вилучені два сліди взуття,проте в протоколі не зазначено, що ці сліди виявлені в цих кімнатах та не зафіксоване їх місцезнаходження.Вважає, що даний протокол викликає сумніви в достовірності факту виявлення та вилучення слідів взуття з місця події.

Твердить,що спосіб отримання стороною обвинувачення речових доказів у свідків ОСОБА_15 ( чотирьох стільців,стола) та у ОСОБА_16 (двох електрообогрівачів) не передбачений КПК України та суперечить вимогам ст.93 цього Кодексу,а тому вказані докази є недопустимими.

Вказує,що ОСОБА_17 визнаний представником потерпілого- церкви на честь апостолів Петра і ОСОБА_18 ,а тому не міг брати участь як понятий під час огляду місця події приміщення церкви, оскільки є заінтересованою особою. Наголошує на порушенні ч.2 ст. 65 КПК України, згідно якої не може бути допитаний як свідок представник потерпілого.Також вважає,що викрадення з приміщення церкви 6000 грн. не підтверджено доказами і фінансовими документами,конверти,у яких знаходились гроші,не вилучались та не досліджувались

Твердить,що проведені НСРД-зняття інформації з мобільного телефону ОСОБА_7 за ухвалою слідчого судді від 18.01.2019р., її фіксація, збереження та використання проведено з істотними порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства

Показання у суді свідка ОСОБА_19 апелянт вважає суперечливими та нелогічними, оскільки ОСОБА_19 на думку захисника,перебуває під контролем правоохоронних органів та обмовляє ОСОБА_7 в обмін на особисту недоторканість.

Захисник вказує на відсутність у слідчого законних підстав затримувати підозрюваного ОСОБА_7 без ухвали слідчого судді,а тому проведений слідчим особистий обшук вважає порушенням вимог ст.208 КПК України.Посилається на те,що рукописний текст протоколу складав слідчий Мандрига,прізвище якого не зазначено у протоколі затримання.Також слідчий не забезпечив участі захисника при проведенні особистого обшуку ОСОБА_7 , а тому вилучені під час обшуку мобільний телефон і черевики захисник вважає недопустимими доказами.

Виходячи із викладеного,апелянт твердить,що у провадженні відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів,а надані стороною обвинувачення докази суд оцінив із порушенням вимог ст.94 КПК України,що призвело до помилкового,на думку апелянта,рішення про винуватість ОСОБА_7 ,яке захисник просив скасувати та закрити провадження із реабілітуючих обвинуваченого підстав.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив відхилити апеляційну скаргу сторони захисту,таку ж позицію потерпілої ОСОБА_10 ,доводи адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту та відхилити апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Районним та апеляційним судом встановлено, що у період часу з 18 по 25 листопада 2018 року, у невстановлений час, ОСОБА_7 через отвір у стелі на балконі проник до новобудови, яка розташована в с.Банчени Герцаївського району Чернівецької області і належить ОСОБА_20 та таємно викрав звідти кухонну електричну витяжку невстановленої марки вартістю 1 200 грн., кухонний стіл чорного кольору з металу та скла вартістю 1 500 грн., чотири кухонні металеві стільці чорного кольору вартістю 170 грн. кожен та електричну дриль невстановленої марки, бувшу у використанні вартістю 500 грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3 880 грн.
Крім того, в кінці листопада 2018 року, в період часу до 30 листопада 2018 року, у невстановлений час, ОСОБА_7 , повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_13 що в с.Молниця Герцаївського району Чернівецької області і таємно викрав звідти: телевізор марки TV LED «Samsung» 55MU6205 вартістю 27 992,40 грн.; кавоварочний апарат марки «Delta» вартістю 1 269,20 грн.; кавоварочний апарат марки «Silver Crest» вартістю 2 529,83 грн.; спиртні напої - дві пляшки мартіні загальною вартістю 800 грн., три пляшки коньяку українського виробництва загальною вартістю 600 грн., дві пляшки віскі марки «Red Label» загальною вартістю 951,90 грн., одну пляшку лікеру марки «CHERIDANS» вартістю 380,76 грн., дванадцять пляшок інш. спиртних напоїв невстановлених марок на загальну суму 3 609,34 грн.; чотири чоловічі французькі парфуми невстановлених марок на загальну суму 3 173 грн.; дорожній матерчатий чемодан вартістю 475,95 грн.; жіночий наручний годинник марки «Art Gallery» вартістю 2 538,40 грн.; жіночий наручний годинник невстановленої марки вартістю 317,30 грн.; автомобільний навігатор марки «Garmin» вартістю 4 124,90 грн.; автомобільний навігатор марки «RS N500» вартістю 2 000 грн.; бінокль марки «Steiner» вартістю 3 173 грн.; електричний компресор невстановленої марки вартістю 3 000 грн.; електричний перфоратор марки «DeWolt» вартістю 1 903,80 грн.; електричний перфоратор невстановленої марки червоного кольору вартістю 951,90 грн.; електричний перфоратор невстановленої марки сіро-синього кольору вартістю 2 500 грн.; електричний шуруповерт марки «Makita» вартістю 4 759,50 грн.; два акумуляторних шуруповерта невстановленої марки жовтого кольору загальною вартістю 800 грн.; настільну електричну циркулярку марки «DeWolt» вартістю 4 759,50 грн.; ручну електричну циркулярку марки «Black & Decker» вартістю 3 173 грн.; один будівельний лайзер марки «Black & Decker», вартістю 6346 грн.; будівельний лайзер невстановленої марки чорного кольору вартістю 2 221,10 грн.; компресор акумуляторний автомобільний невстановленої марки вартістю 951,90 грн.; гідравлічний автомобільний домкрат вартістю 951,90 грн.; електричну дриль невстановленої марки вартістю 634,60 грн.; зварювальний апарат невстановленої марки вартістю 6 346 грн.; бензопилу марки «Still» вартістю 4 759,50 грн.; дві автомобільні акумуляторні батареї невстановлених марок загальною вартістю 5 000 грн.; автомобільну ручну мийку марки «Керхер» вартістю 2 538,40 грн.; електричну болгарку марки «Black&Decker» вартістю 800 грн.; електричну болгарку чорного кольору марки «Black&Decker» вартістю 3 807,60 грн.; електричну болгарку невстановленої марки синього кольору вартістю 1 269,20 грн.; дриль-перфоратор марки «ParkSide» вартістю 2 221,10 грн.; трьохфазний кабель довжиною 30 м загальною вартістю 2 221,10 грн.; човен рибальський надувний резиновий марки «NIVEA» вартістю 1 586,50 грн.; електричну дриль невстановленої марки сірого кольору вартістю 951,90 грн.; набір ключів у пластиковій коробці вартістю 1 586,50 грн.; степлер будівельний компресорний марки «Vito» вартістю 1 269,20 грн.; чоловічу куртку балонову вартістю 600 грн.; дриль марки «SKIL 550 Watt» разом з приладдям до неї (свердла та викрутки) вартістю 951,90 грн.; електричну болгарку марки «Topcraft» вартістю 951,90 грн.; пластиковий риболовний футляр з поплавками, грузиками риболовними, інш., загальною вартістю 158,65 грн.; ящик пластиковий риболовний, в середині якого складний ніж, гачки, вартістю 158,65 грн.; риболовну сітку вартістю 63,46 грн.; плащ (дощовик) брезентовий темно-синього кольору вартістю 253,84 грн.; дві риболовні вудочки марки «Axion» вартістю 6 346 грн. кожна; риболовну вудочку марки «CORONA 180 COSS» вартістю 1 586,5 грн.; спінінг короткий без катушки невстановленої марки вартістю 634,6 грн.; риболовну вудочку марки «RAPIDE 180» вартістю 1 110,55 грн.; риболовну вудочку марки «SHINIS» вартістю 1 110,55 грн.; риболовну вудочку марки «BULLET» вартістю 1 110,55 грн.; риболовну вудочку марки «SEA HAWKER» вартістю 1 110,55 грн.; риболовну катушку до вудочки марки «SEA HAWKER» вартістю 634,60 грн.; 7 вудок різних невстановлених марок загальною вартістю 7 763,40 грн., сачок риболовний вартістю 317,30 грн.; електричну дриль марки «Black & Decker» вартістю 634,60 грн.; матерчатий рюкзак невстановленої марки чорно-зеленого кольору вартістю 475,95 грн.; матерчатий рюкзак не встановленої марки чорно-зеленого кольору вартістю 317,30 грн., чим спричинив потерпілим значну матеріальну шкоду на загальну суму 153 887,03 грн.
Також, у період з 09 грудня 2018 року по 09.00 год. 15 грудня 2018 року, у невстановлений час, ОСОБА_7 , повторно, шляхом віджиму вхідних металопластикових дверей, проник до приміщення церкви на честь святих апостолів Петра і Павла Герцаївського благочиння Чернівецько-Буковинської єпархії в с.Хряцька Герцаївського району Чернівецької області і таємно викрав звідти гроші в сумі 6 000 грн., два електричні обігрівачі «Ergo» НС-1720 вартістю 1 200 грн. кожен, пляшку вина «Кагор» вартістю 85 грн. та 35 новорічних подарункових наборів цукерок для дітей, вартістю 30 грн. кожен, чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 9 535 грн.
Крім цього, у період часу з 28 листопада 2018 року по 15.00 год. 18 грудня 2018 року, у невстановлений час, ОСОБА_7 , повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_14 ,що у с.Годинівка Герцаївського району Чернівецької області і таємно викрав звідти два плазмових телевізора «Самсунг» вартістю 6 000 грн. кожен, жіночу шубу сірого кольору з песця вартістю 13 500 грн., планшет «Асус» вартістю 3 000 грн. та ноутбук «Асус» з мишкою вартістю 7 500 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 36 000 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло та приміщення, що завдала значної шкоди потерпілим.
Районний суд всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини кримінального провадження, надав правильну оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності та прийшов до обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні крадіжок чужого майна,які були йому інкриміновані.
В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу подану захисником в його інтересах та показав,що крадіжок не вчиняв.Речі,які були вилучені по його місцю проживання і у господарстві матері,які виявились викраденими у потерпілих,йому дав знайомий ОСОБА_19 у рахунок погашення свого боргу.Також показав,що вказане майно ОСОБА_21 передавав йому по місцю його(свідка) проживання,куди обвинувачений приїжджав двічі та забирав майно.Черевики,у яких він був узутий на час затримання 01.03.2019 року,також дав йому поносити ОСОБА_19 після Нового року у січні 2019 року та обвинувачений свідку взуття не повернув. Декілька разів на проханням ОСОБА_19 здавав речі у ломбард за своїми документами,оскільки щоразу у ОСОБА_19 не було із собою документів.Також на прохання ОСОБА_19 передав свідку ОСОБА_22 телевізор,який продавав ОСОБА_21 та із останнім свідок розраховувався.Шубу теж дав йому ОСОБА_21 та обвинувачений передав шубу своїй дружині.Здогадувався,що речі викрадені,визнає вину у придбанні викраденого майна.
При цьому,зокрема, обставини щодо передачі йому нібито ОСОБА_21 викраденого у потерпілих майна у районному суді обвинувачений пояснював інакше,а саме-що він на прохання ОСОБА_21 забирав останнього на своєму автомобілі-одного разу із с.Банчени поблизу господарства потерпілої ОСОБА_23 та іншого-із с.Хряцька.Щоразу ОСОБА_21 звантажував у автомобіль якісь речі ,по приїзду до господарства ОСОБА_21 обвинувачений бачив,що вивантажують майно,зокрема,стіл та стільці(по епізоду крадіжки із с.Банчени) та ОСОБА_21 за його( ОСОБА_24 ) згодою передав йому стіл та стільці у рахунок погашення боргу
Районний суд правильно оцінив показання обвинуваченого як обрану ним лінію захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне,оскільки такі показання спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.
Потерпіла ОСОБА_20 показала суду, що в с.Банчени Герцаївського району в неї є новобудова. 25 листопада 2018 року, коли вона прийшла туди, виявила, що через балкон у будинок хтось проник і викрав звідти її майно: стіл, 4 стільці, кухонну витяжку та електродриль.У подальшому у відділенні поліції вона впізнала викрадені у неї стіл і стільці, а витяжку і електродриль поліція не знайшла. Збитки їй не відшкодовано.
Із протоколу огляду місця події від 25.11.2018 року вбачається,що на підлозі коридору на першому поверсі будинку потерпілої ОСОБА_20 , виявлено слід взуття, який сфотографовано методом масштабної фотозйомки. (т.1 а.с. 173-180).
Висновком експерта №374-К від 29.03.2019 року підтверджено,що слід взуття, виявлений під час огляду місця події у будинку потерпілої ОСОБА_20 , залишений низом підошви взуття з узором та розміром аналогічним узору та розміру низу підошви черевика фірми «Trekking», що вилучені 01.03.2019 року у підозрюваного ОСОБА_7 в ході його затримання (т.3 а.с. 16-31).
Із показань у суді свідка ОСОБА_25 вбачається,що обвинувачений ОСОБА_7 є його зятем. Стіл і 4 стільці, які він видав працівникам поліції, належать обвинуваченому, останній їх придбав. Ці речі свідок видав добровільно у відділенні поліції,оскільки працівники поліції пояснили,що майно викрадене.
За змістом заяви ОСОБА_25 від 23.02.2019 року, свідок у присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції металеві стільці чорного кольору у кількості 4 шт. та скляний стіл з металевим каркасом. (т.1 а.с. 182).
Доводи захисника у апеляційній скарзі про те,що спосіб отримання стороною обвинувачення речових доказів у свідка ОСОБА_25 не передбачений КПК України та суперечить вимогам ст.93 цього Кодексу судова колегія вважає безпідставними,оскільки відповідно до вимог ст.93 ч.2,ст.100 ч.2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів,зокрема,шляхом отримання речей від фізичних осіб,а речовий доказ,наданий добровільно,зберігається у сторони кримінального провадження,якій він наданий.
Під час огляду вказаного майна,що зафіксовано протоколом від 23.02.2019 року, у присутності понятих потерпіла ОСОБА_20 заявила,що стіл та стільці за зовнішніми та особливими характерними їх ознаками належать їй. (т.1 а.с. 184).
Вказане майно визнане речовими доказами та на нього накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді від 28.02.2019 року(т.1 а.с.190,193)

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у суді показали, що перебували у Португалії, коли в кінці листопада 2018 року їм зателефонувала сусідка ОСОБА_26 та повідомила,що з їх будинку вчинена крадіжка. В грудні 2018 року вони приїхали додому, побачили, що відтиснуте вікно ванної кімнати, одні з дверей будинку виламані, понівечені автомобілі в гаражі. Тоді ж вони встановили обсяг викраденого у них майна. У відділенні поліції ОСОБА_13 впізнав деякі із викрадених речей, а також деякі речі впізнав, коли був на обшуку в будинку підозрюваного ОСОБА_7 . Також показали,що обвинувачений разом із другом їх сім`ї ОСОБА_27 декілька разів влітку 2018 року був у їх будинку. На даний час матеріальні збитки не відшкодовано.
Потерпіла ОСОБА_10 у апеляційному суді такі показання підтримала.
Свідок ОСОБА_28 у суді показала,що наглядала за будинком ОСОБА_29 , коли ті перебували за кордоном. В кінці листопада 2018 року побачила у дворі будинку потерпілих сліди взуття, що вели до будинку (до вікна із ванної кімнати),на одному з вікон ванної була поламана ручка, вікно було відчинене. У будинку було порушена обстановкавміст шаф вигорнутий, речі порозкидані.Також були вибиті двері гаражу. Вона викликала поліцію і подала заяву про проникнення в будинок ОСОБА_29 . Останніх про крадіжку повідомили телефоном. Була присутня, коли поліцейські проводили огляд місця події,були поняті, експерт.Обсяг викраденого встановили потерпілі по приїзду,свідок бачила, що було викрадено телевізор.
За змістом протоколу огляду місця події від 11.12.2018 року, у житловому будинку ОСОБА_29 в с.Молниця Герцаївського району під час огляду виявлено пошкодження вікна ванної кімнати будинку,зафіксовано порушення обстановки в кімнатах будинку,шафи та шухляди меблів відчинені та речі з них розкидані по підлозі (т.2 а.с. 41-54).
Під час обшуку господарства, у якому проживав ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_30 в АДРЕСА_1 (у присутності понятих та зафіксовано відеозаписом) було виявлено та вилучено, зокрема: пластиковий ящик з дриллю марки «SKIL 550 Watt»; пластиковий ящик з болгаркою «Topcraft»; футляр з біноклем марки «Steiner»; навігатор марки «RS N500»; два пластикові футляри з риболовним приладдям; риболовні вудочки у кількості 8 шт. різних марок; риболовний сачок, брезентовий плащ, риболовну сітку та котушку для вудочки(протокол обшуку від 07.02.2019 року т.2 а.с. 28-32).
Із протоколів пред`явлення речей для впізнання від 14.02.2019 року вбачається,що потерпілий ОСОБА_13 впізнав за характерними ознаками навігатор марки «RS N500» та бінокль марки «Steiner», які були викрадені з його будинку (т.2 а.с. 79-82,83-86).
Відповідно до протоколом обшуку від 23.02.2019 року житла та господарських будівель в АДРЕСА_1 , належних матері обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_31 та відеозапису обшуку, у ході обшуку, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_13 , виявлено та вилучено майно, яке ідентифіковане потерпілим як викрадене із його будинку: кавоварочний апарат марки «Silver Crest», будівельний лайзер (рівень) марки «Black & Decker», пляшку віскі марки «Red Label», пляшку лікеру «CHERIDANS», човен резиновий синього кольору марки «NIVEA», рюкзак чорно-зеленого кольору, рюкзак червоного кольору, електричну дриль марки «Black & Decker D520».
Також вилучено 6 пар чоловічого взуття.
(т.2 а.с. 111-115).
Під час огляду речових доказів від 14.02.2019 року,що зафіксовано протоколом та відеозаписом, потерпілі ОСОБА_13 і ОСОБА_10 впізнали дриль марки «SKIL 550 Watt», болгарку «Topcraft», два пластикові футляри з риболовним приладдям, риболовні вудочки у кількості 8 шт. різних марок, риболовний сачок, брезентовий плащ, риболовну сітку та котушку для вудочки, як свої, за зовнішніми та особливими характерними ознаками речей. (т.2 а.с. 116, 137).
На підтвердження факту належності викраденого майна потерпіла ОСОБА_10 13.02.2019 року надала,зокрема, працівникам поліції для приєднання до матеріалів кримінального провадження картонні коробки від телевізора «Samsung» UE55MU6205 з чеком на купівлю та інструкцією,навігатора «Garmin» з інструкціями та портативного навігаційного пристрою RS N500 з інтрукцією,книжки з інструкціями від кавоварочних машин «Silver Crest» та «DELTA»
Видане було оглянуте згідно протоколу огляду від 13.02.2019 року,визнане та долучене до провадження як речовий доказ(т.2 а.с. 87-91,105).
Згідно інформації ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» №49/1 від 09.01.2019 року,обвинувачений ОСОБА_7 30.11.2018 року здавав під заставу телевізор TV LСD 55 Samsung, С/№ UE55MU6205КХХС, марка та серійний номер якого ідентичні тому, який було викрадено у потерпілих ОСОБА_32 (т.3 а.с. 59).

Представник потерпілого-церкви в с.Хряцька Герцаївського району на честь апостолів Петра і Павла Герцаївського благочиння Чернівецько-Буковинської єпархії ОСОБА_17 суду показав, що 15.12.2018 року священник, зайшовши до приміщення церкви,виявив там порушення обстановки,був зламаний сейф і викрадено звідти 6 000 грн., суму викраденого встановила касир церкви,також викрадені два електричні обігрівачі, 35 новорічних подарункових наборів цукерок і пляшку вина. Збитки не відшкодовано.
Згідно протоколу про прийняття заяви про злочин від 15.12.2018 року,настоятель храму у с.Хряцька ОСОБА_33 повідомив про проникнення та викрадення із приміщення церкви грошей у сумі понад 5 тис грн.,двох електрокамінів та дитячих новорічних подарунків(а.с.199 т.2)
Із протоколу огляду місця події від 15.12.2018 року за участю настоятеля храму ОСОБА_34 , під час огляду церкви виявлені на вхідних дверях сліди злому замка, металевий сейф,що знаходився у приміщенні,відчинений,з нього зірвана колодка,яка лежала на підлозі поряд,біля колодки пластикові конверти, у яких зі слів власника, були кошти у сумі близько 5 000 грн.; виявлені також картонні коробки з подарунковими наборами цукерок, одна з коробок відкрита та неповна. (т.1 а.с. 200-216).
Згідно письмової інформації від 21.01.2019 року за підписами комісійно касира,члена комітету та старости церкви Петра і Павла с.Хряцка Герцаївського району,викрадені з церкви два електрокаміни були придбані за 1 200 грн. кожен,на підтвердження надані квитанції, коробки, документація та гарантії з серійними номерами Е5,Е9,вартість пляшки вина 85 грн., пачки пачки цукерок 30 грн. (т.1 а.с. 218, 222-226).
Протоколом огляду від 25.01.2019 року, оглянуті картонні коробки,інструкції,гарантійні талони від електрообігрівачів (конвекторів) марки «Ergo» (т.1 а.с. 227-236, 237).
Згідно заяви дружини обвинуваченого- ОСОБА_30 від 07.02.2019 року,вона добровільно у присутності понятих видала працівникам поліції два обігрівачі (Е5 та Е9) та які приніс обвинувачений ОСОБА_7 ..Викладене підтверджено оглянутим судом відеозаписом (т.1 а.с. 239, 240, 241-242).
Протоколом огляду від 07.02.2019 року встановлено, що серійні номери виданих гр-кою ОСОБА_30 електрообігрівачів співпадають із викраденими у приміщенні церкви 15.12.2018 року(т.1 а.с. 244-248).
Судова колегія відхиляє доводи захисника у апеляційній скарзі про невідповідність вимогам ст.93 КПК України способу отримання стороною обвинувачення речових доказів у свідка ОСОБА_30 ,оскільки вони аналогічні доводам сторони захисту щодо добровільної видачі майна свідком ОСОБА_25 та таким доводам дана оцінка вище у цій ухвалі.

Доводи сторони захисту про те,що у порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України до участі у огляді місця події 15.12.2018 року як понятий був залучений ОСОБА_17 , який є представником потерпілого та заінтересованою особою ,судова колегія також вважає необгрунтованими.

Із матеріалів провадження вбачається,що процесуального статусу представника потерпілого ОСОБА_17 набув лише 15.02.2019 року на підставі довіреності від 15.02.2019 року про уповноваження представляти інтереси потерпілого-православної церкви Святих Петра і Павла с.Хряцка Герцаївського району та відповідно до постанови слідчого від 15.02.2019 року,якою визнаний представником потерпілого(а.с.219,221 т.1)
Отже,жодних підстав станом на 15.12.2018 року вважати ОСОБА_17 заінтересованою у провадженні особою не було,а тому вимоги ч.7 ст.223 КПК України слідчим не порушені.
Згідно ч.4 ст.58 КПК України представник потерпілого-юридичної особи користується процесуальними правами потерпілого,інтереси якого він представляє. Із матеріалів провадження вбачається,що ОСОБА_17 виступав у суді як представник потерпілого-юридичної особи,що узгоджується із вимогами КПК України,а вказівка у вироку про те,що ОСОБА_35 є представником церкви жодним чином не змінює та не спростовує його процесуального статусу.
Посилання захисника на порушення при цьому вимог ч.2 ст.65 КПК України є недоречним.
Надані потерпілим-церквою на честь Св.Петра і Павла-документи є достатніми для висновку щодо переліку,кількості та вартості викраденого,а тому доводи сторони захисту в цій частині також безпідставні.
Твердження захисника,що усі здобуті по цьому епізоду обвинувачення докази є недопустимими,оскільки постанови про створення слідчої групи та групи прокурорів винесені 15.12.2018 до реєстрації цього кримінального провадження у ЄРДР 16.12.2018 судова колегія вважає безпідставними.
За змістом ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як свідчить витяг з ЄРДР,відомості про вчинення злочину,передбаченого ст.185 ч.3 КК України по факту крадіжки із приміщення церкви на честь Св.Петра і Павла с.Хряцька були внесені до ЄРДР 15.12.2018 року(а.с.194 т.1)
При цьому судова колегія зауважує і на доводи прокурора,яка під час апеляційного розгляду пояснила,що вказівка дати у постановах про створення слідчої групи та групи прокурорів може бути технічною помилкою,оскільки кримінальне провадження за № 0000248 зареєстроване 16.12.2018 року,а тому станом на 15.12.2018 року слідчому та прокурору не міг бути відомий такий номер провадження.
По факту викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 ,потерпілий суду показав,що перебував із дружиною за кордоном,зателефонувала сусідка і повідомила, що в їхньому будинку відчинене вікно. За його вказівкою брат, ОСОБА_36 , поїхав до будинку і виявив, що було викрадено два плазмових телевізора «Самсунг» вартістю 6 000 грн. кожен, ноутбук «Асус» вартістю 7 500 грн., планшет «Асус» вартістю 3 000 грн. та шубу дружини потерпілого вартістю 13 500 грн.Також показав, що під час новорічних свят його брат ОСОБА_36 бачив дружину обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_30 одягнену у викрадену в них шубу. Брат сфотографував ОСОБА_30 і по знімку він впізнав на ній шубу своєї дружини, про що повідомив поліцію. Зазначив також, що коли в січні 2019 року повернувся додому, до нього прийшов ОСОБА_7 із ОСОБА_19 і при розмові обвинувачений спитав, чи звертався він до поліції з приводу крадіжки, а далі зауважив, що до крадіжки не причетний. У подальшому йому повернули один з викрадених у нього телевізорів, інші речі не знайшли. Шкода йому не відшкодована.
Свідок ОСОБА_36 підтвердив такі показання,показав,що у грудні 2018 року на прохання брата,якому зателефонувала сусідка,поїхав до братового будинку,виявив крадіжку,у будинку були сліди чоловічого взуття. Він зателефонував до поліції і проводився огляд місця події.Було викрадено два телевізора, планшет, ноутбук і шуба. 29.12.2018 року в с.Горбова Герцаївського району свідок бачив дружину обвинуваченого ОСОБА_30 , яка була одягнена у шубу, яка була викрадена з будинку брата.Шуба на ОСОБА_30 не підходила їй за розміром. Неодноразово бачив шубу, яка була викрадена, тому зміг її впізнати на ОСОБА_30 та сфотографував.
Фото надав поліції під час досудового розслідування(а.с.26 т.2)
Із протоколу огляду місця події від 18.12.2018 року вбачається,що у будинку потерпілого ОСОБА_14 під час огляду з підлоги кімнат на №2 та №7 вилучено сліди взуття, які перекопійовано шляхом масштабної фотозйомки. (т.2 а.с. 7-22).
Доводи захисту про те,що про виявлення слідів не зазначено під час опису перебігу огляду не спростовує факту їх виявлення та вилучення,оскільки про вилучення зазначено у протоколі огляду,і це засвідчено підписами у протоколі учасників огляду,в тому числі понятими та вбачається із фототаблиці до огляду місця події (фото16 а.с.17,фото 22 а.с.20 т.2).
Висновком експерта №374-К від 29.03.2019 року підтверджено,що слід взуття зображений у ілюстрації з назвою «22», виявлений під час огляду місця події у будинку потерпілого ОСОБА_14 , залишений низом підошви взуття з узором та розміром аналогічним узору та розміру низу підошви черевика фірми «Trekking», що вилучені 01.03.2019 року у підозрюваного ОСОБА_7 в ході його затримання (т.3 а.с. 16-31).
Свідок ОСОБА_37 показав суду, що взимку до нього зателефонував обвинувачений ОСОБА_7 і сказав, що ОСОБА_19 продає телевізор і чи не бажає він його купити, а також дав йому номер телефону ОСОБА_19 . При телефонній розмові із ОСОБА_19 , останній підтвердив, що продає телевізор за 2 000 грн., але вони домовилися за ціну в 1 500 грн. Телевізор йому віддав обвинувачений, а він відповідно йому кошти. Це був телевізор «Самсунг», 32 дюйма, документів на телевізор у ОСОБА_7 не було. Про те, що телевізор крадений дізнався після обшуку в обвинуваченого, ОСОБА_7 йому повідомив, що телевізор вкрав ОСОБА_19 . Телевізор видав працівникам поліції.
Заявою ОСОБА_37 від 26.04.2019 року підтверджено, що він добровільно у присутності понятих видав працівникам поліції телевізор марки «Самсунг». (т.3 а.с. 78).
Протоколом огляду предметів від 13.05.2019 року свідчить про те, що ОСОБА_38 впізнав виданий ОСОБА_39 телевізор за особливими ознаками (т.3 а.с. 79-82).
Із протоколу огляду предметів від 01.03.2019 року та оглянутого судом відеозапису вбачається,що у мобільному телефоні підозрюваного ОСОБА_7 ,який вилучений під час затримання, наявний фотознімок наклейки від викраденого з будинку потерпілого ОСОБА_14 телевізора «Самсунг»(а.с.102 т.3)
Доводи сторони захисту,що не були досліджені інші сліди ,вилучені під час огляду місця події по епізодах обвинувачення,окрім тих,які зазначені вище, не спростовують винуватості ОСОБА_7 та не свідчать про недопустимість інших наданих стороною обвинувачення доказів,які,на переконання судової колегії, є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні крадіжок,що йому інкриміновані.
Судова колегія враховує при цьому ,що відповідно до ст.ст.26,93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку,передбаченому цим Кодексом,обов`язок доказування обставин,передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого,прокурора і сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб,передбачений цим Кодексом.
Доводи сторони захисту,що особистий обшук затриманого ОСОБА_7 проведений із порушенням вимог ст.208 КПК України,судова колегія вважає безпідставними.
За назвою статті 208 КПК України,вона регулює питання затримання уповноваженою службовою особою,тобто стосується усіх випадків,коли уповноважена службова особа здійснює затримання підозрюваного,а не лише випадки затримання без ухвали слідчого судді,як це тлумачить сторона захисту.
При цьому,дійсно ч.1,2 ст.208 КПК України регламентує випадки та порядок дій уповноваженої службової особи щодо затримання особи,підозрюваної у вчиненні злочину,без ухвали слідчого судді.
Питання ж щодо проведення обшуку затриманої особи відокремлене у ч.3 ст.208 КПК України та нею встановлено,що уповноважена службова особа,слідчий,прокурор може здійснити обшук затриманої особи із дотриманням правил,передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 цього Кодексу.
За змістом ч.5 ст.208 КПК України про затримання особи,підозрюваної у вчиненні злочину,обов`язково складається протокол,у якому зазначаються,зокрема,підстави затримання,результати особистого обшуку,клопотання,заяви чи скарги затриманого,якщо такі надходили.Копія протоколу негайно під розпис вручаєтьося затриманому та надсилається прокурору.
Із матеріалів провадження вбачається,що відповідно до ухвали слідчого судді від 01.03.2019 року відносно підозрюваного за ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_7 ,який на час розгляду клопотання не був затриманий, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.Строк тримання під вартою обчислений з 12-00 год. 01.03.2019 року(а.с.234-235 т.2)
На підставі та на виконання вказаної ухвали слідчого судді ОСОБА_7 був затриманий,про що складений протокол затримання від 01.03.2019 року,яке здійснювалось з 12-00 до 13-30 год 01.03.2019 року. Під час затримання було проведено обшук підозрюваного ОСОБА_7 та вилучено його мобільний телефон «Samsung» SM-G360H/DS та черевики (т.2 а.с. 237-242).
За змістом цього протоколу,особистий обшук підозрюваного здійснений із дотриманням правил ст.223 ч.7 КПК України у присутності двох понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 .Протокол підписаний понятими,іншими учасниками без зауважень, також підписаний ОСОБА_7 ,який не мав жодних клопотань та отримав копію протоколу.
Підстав вважати,що вилучення під час обшуку черевиків і мобільного телефону обвинуваченого здійснене із порушенням вимог закону та ці докази слід визнати недопустимими судова колегія не вбачає.
Незазначення у протоколі слідчого Мандриги,який за твердженням ОСОБА_7 також був присутній при затриманні,жодним чином не свідчить про незаконність цієї дії та складеного за наслідками протоколу
Вилучене майно було слідчим оглянуте також у присутності понятих згідно протоколу огляду від 01.03.2019 року із застосуванням відеозапису(т.2 а.с.243-250),визнане речовими доказами(постанови від 01.03.2019 року на а.с.3,4 т.3) та накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді(а.с.10-11 т.3)
Твердження адвоката у апеляційній скарзі про те,що під час затримання та особистого обшуку було порушене право на захист підозрюваного судова колегія також вважає безпідставним.
Зі змісту протоколу затримання вбачається,що підозрюваному ОСОБА_7 як затриманому були роз`яснені його права,передбачені ч.3 ст.42 КПК України,в тому числі на участь захисника у проведенні процесуальної дії.
Після роз`яснення прав ОСОБА_7 у протоколі зазначив,що права йому зрозумілі,клопотань немає.(а.с.241 т.2)
У районному суді свідок ОСОБА_42 показав,що приймав участь як понятий під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_7 ,який присутності при цьому захисника не вимагав,будь-яких зауважень чи заперечень,в тому числі щодо вилучених речей,не висловлював.
Оскільки заперечень від підозрюваного щодо проведення процесуальної дії у відсутності захисника не надходило та участь захисника у цьому кримінальному провадженні не є обов`язковою,судова колегія не вбачає підстав для висновку про порушення права на захист ОСОБА_7 .

Даючи оцінку доводам обвинуваченого про те,що злочини він не вчиняв,а вилучене майно,яке виявилось викраденим у потерпілих,йому передав ОСОБА_21 в рахунок боргу,судова колегія зауважує також наступне.
Свідок ОСОБА_31 показала, що обвинувачений ОСОБА_7 є її сином та вона була присутня під час обшуку її будинку. Тоді працівники поліції вилучили кавоварочний апарат, човен, будівельні інструменти. Ці речі приніс її син, коли посварився з дружиною і повернувся проживати до неї додому. Було вилучено також взуття її сина ОСОБА_7 . Додала також, що у сина був автомобіль з латвійськими номерами. В 2018 році вона брала в кредит 15 000 грн. на купівлю цього автомобіля, потім ще 21 000 грн. на його розмитнення. Кошти віддала синові, чи розмитнив він автомобіль- не знає.
Апеляційний суд звертає увагу,що свідок ОСОБА_31 не надала суду документів,які би підтверджували факт отримання нею кредиту.Доказів,що передані нею кошти обвинувачений позичив ОСОБА_21 та останній нібито погашав борг перед обвинуваченим,передаючи Чолану викрадене у потерпілих майно, матеріали провадження не містять.Боргові зобов`язання ОСОБА_21 перед Чоланом жодними доказами,окрім показань самого обвинуваченого,не підтверджені.
Свідок ОСОБА_19 показав суду, що знайомі з ОСОБА_7 давно, є односельчанами,разом працювали,підстав обмовляюти обвинуваченого у нього немає. Знає, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки. Йому відомо, що у ОСОБА_7 по місцю проживання проводилися обшуки. По телефону ОСОБА_7 також розповів, що під час обшуку поліція вилучила речі: вудочки, будівельні інструменти, інше. Було проведено два обшуки у обвинуваченого, з приводу яких останній до нього телефонував. Між ними, зокрема, мала місце розмова, про те, що у обвинуваченого вдома знайшли крадені речі. Після обшуків у ОСОБА_7 його(свідка) викликали в поліцію, де запитували чи знає він ОСОБА_7 , чи не пропонував останній йому щось із крадених речей. Також, у нього(свідка) вдома проводили обшук, шукали зварювальний апарат, інші речі, витяжку сірого кольору,однак нічого не знайшли. У телефонних розмовах він радив ОСОБА_7 позбутися крадених речей,якщо він такі має.
Будь-якого взуття обвинуваченому свідок не давав, грошей у ОСОБА_7 не позичав, а також не просив останнього здавати речі у ломбард.
Також був випадок,коли ОСОБА_7 вирішив продати привезений із Москви телевізор сусідові(Скицьку) і попросив свідка сказати останньому, що телевізор його(Тодирки) і що саме він його продає. Таке прохання пояснив тим, що винен сусідові гроші і щоб не віддавати борг, потрібно, щоб той не знав, що він продає своє майно.
Показав також, що не було випадків, щоб ОСОБА_7 вночі звідкись забирав його на своєму авто. Не давав жодних речей обвинуваченому, лише раз дав запчастини до автомобіля.
Судова колегія вважає недоречними твердження обвинуваченого про те,що черевики,у яких він був узутий на час затримання 01.03.2019,йому дав поносити ОСОБА_21 ,оскільки останній такі обставини категорично заперечує,а під час обшуку 23.02.2019 року у ОСОБА_7 виявили та вилучили значну кількість (6 пар) належних обвинуваченому інших пар взуття,що вказує на відсутність потреби позичати взуття ще й у свідка
Окрім того, із протоколу огляду предметів від 01.03.2019 року та оглянутого в судовому засіданні відеозапису, в мобільному телефоні підозрюваного ОСОБА_7 (у галереї телефону «Samsung» SM-G360H/DS) наявний відеозапис, виконаний самим ОСОБА_7 відеокамерою телефону, на якому підозрюваний вказує, що за місцем його проживання поліцією проведено обшук, в ході якого серед інших речей вилучено усе його взуття, окрім однієї пари черевиків, які знаходилися за грубкою на сушінні, далі ОСОБА_7 бере один черевик і демонструє його на камеру. Дані черевики є тими, у які був взутий підозрюваний ОСОБА_7 під час затримання і які були у нього вилучені 01.03.2019 року (т.2 а.с. 243-250).
Сліди саме цих черевик експерт ідентифікував як залишені у будинках потерпілих ОСОБА_20 і ОСОБА_14 та виявлені під час оглядів місця подій будинків потерпілих.
Окрім того,згідно інформації ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» №49/1 від 09.01.2019 року,саме обвинувачений ОСОБА_7 продовж 27.11.2018-01.12.2018 року 5 разів здавав у ломбард різне майно,в тому числі викрадене у потерпілих(т.3 а.с.59)
Показання обвинуваченого про те,що його щоразу просив про це Тодирка, який кожного із цих п`яти разів не мав із собою документів( при тому,що свідок ОСОБА_21 такі обставини заперечує) судова колегія оцінює критично.
Отже,позиція обвинуваченого про те,що майно,викрадене у потерпілих та виявлене у нього,надавав йому Тодирка,суперечить наявним у провадженні доказам і є намаганням уникнути відповідальності за скоєне шляхом перекладення вини на інших осіб.
Достатніх доводів для висновку про те,що свідок ОСОБА_19 перебуває під контролем правоохоронних органів та дає показання проти обвинуваченого у обмін на особисту недоторканість,як про це твердить сторона захисту,у апеляційні скарзі не наведено.
Доводи захисника у апеляційній скарзі про те,що докази,отримані в результаті проведення НСРД-зняття інформації з мобільного телефону ОСОБА_7 за ухвалою слідчого судді від 18.01.2019р. є недопустимими,оскільки її фіксація, збереження та використання проведено з істотними порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства,судова колегія вважає безпідставними.

Суд у вироку вказав,що протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіозапис до нього (прослуханий в судовому засіданні) та стенограма розмов, підтверджують обставини, що з 07.02.2019 року по 23.02.2019 року між свідком ОСОБА_19 і обвинуваченим ОСОБА_7 велися телефонні розмови з приводу майна, що було викрадене у потерпілих, наявності/відсутності у поліції доказів причетності обвинуваченого до викрадень, а також з приводу необхідності знищення речових доказів причетності обвинуваченого до вчинення крадіжок, зокрема, взуття, в якому був взутий останній на час вчинення злочину. (т.3 а.с. 110, 118-152).
Із матеріалів провадження вбачається,що відповідно до ухвали слідчого судді Чернівецького апеляційного суду від 18.01.2019р. було задоволене клопотання слідчого ОСОБА_43 ,погоджене із прокурором та наданий дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) діївтручання у приватне спілкування, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», за номером телефону,яким користувався ОСОБА_7 (т.3 а.с.106-108)

За дорученням слідчого(а.с.109 т.3) уповноваженим підрозділом була виконана ухвала слідчого судді.Та обставина,що доручення слідчим було скероване не керівнику органу,не свідчить про недопустимість як доказів отриманих результатів.

За наслідками виконання ухвали слідчого судді був складений у відповідності з п.4.1 Інструкції про організацію проведення НСРД та використання їх результатів у кримінальному провадженні від 16.11.2012 року уповноваженим працівником оперативного підрозділу протокол про хід і результати проведеної НСРД із додатками (т.3 а.с.110,118-152),де зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_7 ,які підтверджують його винуватість.

ОСОБА_7 у районному суді не заперечував,що зафіксовані телефонні розмови дійсно мали місце.

Отже,колегія суддів не вбачає підстав для визнання результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій недопустимими доказами

Також колегія враховує,що дані,які містяться у протоколі за наслідками проведення НСРД, не є єдиними доказами,на яких грунтується обвинувачення,суд не надавав їм переваги над іншими доказами та прийняв їх в обгрунтування висновку про винуватість у сукупності з іншими доказами,наданими стороною обвинувачення.

Відповідно до ст. 291 ч.2 КПК України у обвинувальному акті повинні бути викладені,зокрема,фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими

Слідчий, при складанні обвинувального акту, дотримався вимог ст. 291 КПК України щодо зазначення обов`язкових при цьому відомостей, оскільки такий процесуальний документ містить виклад фактичних обставин щодо часу скоєння крадіжок, як вони встановлені стороною обвинувачення
Наведені фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що робить можливим зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, тому в цій частині апеляційні доводи захисника щодо порушення права обвинуваченого на захист також є безпідставними.
Враховуючи викладені вище обставини, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника,оскільки висновки суду про винуватість ОСОБА_7 грунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок м`якості колегія вважає слушними.
Згідно вимог ст. 65 КК України, п.п.1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визнаючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності тощо).
Особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судова колегія вважає, що таких вимог суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 дотримався не повною мірою
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд вказав, що враховує дані про особу винуватого, який по місцю проживання та перебування в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому поза увагою те без належної оцінки суду залишилось те,що обвинувачений вчинив чотири крадіжки чужого майна із проникненням у житло та інше приміщення,які згідно ст.12 КК України є умисними тяжкими злочинами.
За встановленими судом фактичними обставинами потерпілим внаслідок крадіжок заподіяна матеріальна шкода на істотні суми,а потерпілим ОСОБА_29 -значна матеріальна шкода на суму понад 150 тис грн.
Лише незначна частина із викраденого була повернута потерпілим,а в іншій частині матеріальна шкода не відшкодована.
У матеріалах провадження відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_7 працював та отримував дохід із законних джерел,і це може свідчити про те,що основним джерелом його доходу була злочинна діяльність.
Викладені обставини у їх сукупності свідчать про те, що призначене ОСОБА_7 мінімальне за строком згідно санкції ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.
Отже, вирок районного суду в частині призначення покарання слід скасувати та ухвалити новий відповідно до вимог ст.ст.407,409,414,420 КПК України, задовольнивши подану прокурором апеляційну скаргу.
При призначенні обвинуваченому покарання судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, фактичні обставини його скоєння,кількість епізодів злочинної діяльності,вартість викраденого,ту обставину,що матеріальна шкода потерпілим не відшкодована, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення копії вироку.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2