УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як зазначається в скарзі, 09 червня 2020 року ОСОБА_3 подав на «гарячу лінію» органу ДБР заяву-повідомлення про вчинення суддею Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 відносно нього злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

15 червня 2020 року заявнику адресовано лист №К-99/14-01-01-20, яким фактично відмовлено у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, а тому, на думку ОСОБА_3 , вимоги ст.214 КПК уповноваженою особою ТУ ДБР України не виконані.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_3 просить (цитується за змістом скарги): «Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Хмельницькому кримінальне правопорушення відносно мене, ОСОБА_3 , 1975 р.н., вчинене суддею Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 за ознаками ч.1 ст. 365 КК України внести до ЄРДР та розпочати досудове розслідування».

Розгляд скарги ОСОБА_3 просить повести без його участі, вимоги її підтримує повністю.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до матеріалів розгляду звернення ОСОБА_3 встановлено, що 09.06.2020 останній звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення суддею Лугинського районного суду ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

ОСОБА_3 15.06.2020 за вих. №99/14-01-01-20 було надіслано лист за результатами розгляду його заяви, яким повідомлено, що у заяві відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Законність процесуальних дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

При цьому слід зазначити, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При зверненні до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_3 просить поновити строк подачі скарги, однак з матеріалів скарги слідує, що передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк для звернення зі скаргою ним не пропущений.

Як вбачається зі скарги, на думку ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 під час судового засідання у кримінальному провадженні №286/3776/18, у якому ОСОБА_3 є обвинуваченим, не задовольнив усне та письмове клопотання останнього (цитується за змістом скарги): «суддя ОСОБА_4 навмисно у судовому засіданні 04.06.20 року проігнорував мої письмові клопотання від 02.09.19 року щодо встановлення факту відсутності у мене процесуального статусу підозрюваного й обвинуваченого й повернення обвинувального акта прокурору та відмову у розгляді клопотання від 16.08.19 р. по запобіжному заходу відносно ОСОБА_3 за безпідставністю. Крім того, суддя ОСОБА_4 під час судового засідання 04.06.20 р. відкрито вступив у змову з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , надавши їй для підробки невірно виготовленої дати клопотання від 16.07.18 року про обрання запобіжного заходу для мене у вигляді взяття під варту; безпідставно відмовив в порядку ст.ст. 135-136, ст.ст. 138-139 КПК України у приводі до суду для проведення підготовчого судового засідання так званих потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як за попередньо поданими письмовими клопотаннями до суду від 04.10.19р. та від 12.12.19р., так і усно заявленим мною у судовому засіданні 04.06.20 року, мотивуючи начебто відсутністю процесуально це вчинити, так як, на його думку, привід до потерпілого, начебто, не застосовується».

Отже, аргументи заяви ОСОБА_3 про можливе вчинення суддею злочину, ґрунтуються на його власній оцінці обставин та незадоволенням прийняттям процесуальних рішень під час розгляду кримінального провадження відносно нього і на ствердженні порушення норм процесуального права суддею.

Разом із тим, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права під час здійснення правосуддя не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності.

У разі їх наявності, відповідні порушення усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку, а також може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею та його поведінці під час розгляду конкретної справи може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.

За таких обставин, не можуть бути взяті до уваги викладені у заяві доводи про навмисне порушення суддею вимог процесуального права під час розгляду кримінального провадження відносно особи, яка подала скаргу як ознаки кримінально караного діяння.

У тексті заяви не зазначено відомостей, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.

У зв`язку з цим, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1