Справа № 581/633/20
Провадження № 1-кп/581/80/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2020 року

сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000123 від 2 липня 2020 з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваною від 13 серпня 2020 року відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та мешкання: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої, раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за таких обставин.

20 червня 2020 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом з її малолітньою дочкою ОСОБА_6 перебувала в господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_5 . В ході спільного відпочинку ОСОБА_4 побачила, що з кишені сорочки потерпілого ОСОБА_5 випала на підлогу в одній з кімнат будинку належна йому банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , на що потерпілий не звернув уваги. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння вказаною вище карткою з метою зняття з неї грошових коштів.

Цього ж дня, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння банківської карткою, діючи умисно, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 не спостерігає за її протиправними діями, тобто таємно для останнього, шляхом вільного доступу заволоділа банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належною потерпілому ОСОБА_5 , після чого підняла картку з підлоги та поклала її до кишені своїх штанів, в такий спосіб здійснивши її крадіжку.

Не зупинившись на вчиненому, 20 червня 2020 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом із своєю малолітньою донькою та потерпілим ОСОБА_5 приїхали на автомобілі маршрутного таксі до сел. Липова Долина Сумської області. Перебуваючи в сел. Липова Долина Сумської області, ОСОБА_4 , маючи у своєму розпорядженні банківську картку потерпілого ОСОБА_5 , вирішила без відома та дозволу останнього здійснити зняття грошових коштів з неї з метою оплати послуг з підключення централізованого опалення за місцем її проживання. Цього ж дня о 20 год. 51 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій корисливий злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою банкомату «Ощадбанк», розташованому за адресою: сел. Липова Долина, Сумської області, вул. Полтавська, 23, діючи таємно, умисно здійснила крадіжку грошових коштів із зазначеної банківської карти, а саме провела банківську операцію у вигляді зняття грошових коштів у сумі 200 грн., після чого о 20 год. 53 хв. та 20 год. 55 хв. у вказаному банкоматі здійснила повторні аналогічні банківські операції у вигляді зняття грошових коштів у сумі 1000 грн. та 200 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , цього ж дня близько 20 год. 55 хв. з метою зняття готівки підійшла до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: сел. Липова Долина, Сумської області, вул. Полтавська № 31, де шляхом вільного доступу, таємно від потерпілого ОСОБА_5 , о 21 год. 00 хв. та 21 год. 01 хв. здійснила банківські операції у вигляді зняття грошових коштів в сумі 1000 гри. за кожен раз.

Після цього ОСОБА_4 викликала таксі та поїхала до господарства потерпілого ОСОБА_5 , де скориставшись його відсутністю, залишила вказану банківську картку в приміщенні будинку після чого повернулася до свого місця проживання.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

26 червня 2020 року зранку в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 помітила в кишені жилетки потерпілого ОСОБА_5 належну останньому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння вказаною банківською карткою з подальшим зняттям з неї грошових коштів. Цього ж дня ОСОБА_6 близько 12 год. 00 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та таємно для потерпілого ОСОБА_5 , переслідуючи мету протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу повторно заволоділа вказаною вище банківською карткою потерпілого ОСОБА_5 , після чого на пішла в центр сел. Липова Долина.

Цього ж дня, близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 зайшла до приміщення Аптеки № 2, розташованої за адресою: сел. Липова Долина, вул. Роменська, 3 з метою повернення грошового боргу та придбання ліків. Перебуваючи в приміщенні аптеки, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку грошових коштів, повторно, умисно, шляхом вільного доступу, о 14 год. 17 хв., використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_5 через термінал здійснила оплату боргу на суму 516 грн., після чого о 14 год. 19 хв. здійснила оплату ліків на суму 61 грн. 50 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 цього ж дня підійшла до банкомату «Ощадбанк», розташованого за адресою: сел. Липова Долина, вул. Полтавська, 23, де умисно, шляхом вільного доступу повторно о 14 год. 36 хв., використовуючи банківську картку потерпілого ОСОБА_5 здійснила банківську операцію у вигляді зняття грошових коштів в сумі 200 грн., після чого о 14 год. 39 хв. цього ж дня в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: смт. Липова Долина, вул. Полтавська, буд. 40, здійснила банківські операції у вигляді зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної потерпілому ОСОБА_5 в сумі 100 грн. та 2000 грн. відповідно.

Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами цього ж дня о 14 год. 59 хв., використовуючи банківську картку потерпілого ОСОБА_5 через термінал в магазині ФОП ОСОБА_7 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 здійснила оплату придбаних нею товарів на суму 600 грн. та о 15 год. 02 хв. на суму 200 грн.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, тим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6877 грн.

Під час досудового розслідування 13 серпня 2020 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

19 серпня 2020 року обвинувальний акт із зазначеною угодою про примирення надійшли до суду.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях, примирилася та попросила вибачення у потерпілого, останній вибачив її, щиро розкаялася, добровільно відшкодувала спричинену нею матеріальну шкоду. Також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку), відсутність обставин, що обтяжують покарання, за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 грн.; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , який заперечив щодо можливості затвердження угоди у зв`язку з невідповідністю погодженого покарання меті його призначення, оскільки обвинувачена не зробила відповідних висновків після попереднього засудження у 2017 році за аналогічні дії, обвинувачену ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, які є кримінальними проступками, та передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком правильно розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчинених злочинах, щиро розкаялася в їх вчиненні, витрачала викрадені кошти на продукти харчування, одяг та ліки для дитини, активно сприяла розкриттю злочинів, вважається такою, що раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину 4-річного віку, їх родина є малозабезпеченою, потерпілий не має до обвинуваченої претензій, цивільний позов не заявлявся.

У зв`язку з викладеним відповідні доводи прокурора щодо невідповідності покарання суд вважає необґрунтованими.

Також суд вважає наявними передбачені ст. 79 КК України підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченої не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 серпня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй визначене в угоді покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.;

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 грн.;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Речові докази оптичний СD-R диск з вилученою інформацією в СФ АТ «ПриватБанк», оптичний СD-R диск з вилученою інформацією в СФ АТ «Ощадбанк», фотозображення із магазину «Маркет», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1