Справа № 495/2484/20
Номер провадження 1-кс/495/1139/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого- ОСОБА_3 ,

представника ТОВ «УСПЕХ-ПЛЮС-УСПЕХ»- ОСОБА_4 ,

представника ТОВ «ВАРУНА- ПЛЮС» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000084 від 16.04.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся 21.05.2020 року до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000084 від 16.04.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ..

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000084 від 16.04.2020, про те, що 15.04.2020 директор ТОВ «Успех-плюс-успех» ОСОБА_7 звернувся до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури із заявою про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволодіння виробничою лінією по розливу води, яка належить ТОВ «Успех-плюс-успех» на підставі договору купівлі-продажу обладнання №ГЕО09/09/08 від 23.09.2008 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2008 року на підставі договору купівлі-продажу обладнання №ГЕО09/09/08, укладеного з ТОВ «ГЕО-Ленд», ТОВ «Успех-плюс-успех» придбано у власність виробничу лінію по розливу води загальною вартістю 8 132 876 грн. в тому числі яка включала у себе конвеєрну систему (тип КС, заводський номер №2586, дата виготовлення: 12.2008 року) вартість 323 407,5 грн, та складалась з: конвеєра пневматичного №1.1. та №2.1-2шт; конвеєра цепного повортного 1-рядного №1.2.-1 шт; конвеєра цепного поворотного 5-рядного №1.3-2шт.; конвеєра поворотного 1-рядного №1.4-1шт.; конвеєра поворотного 4-рядного №1.5.-1шт.; конвеєра ленточного №1.6.- 1шт. Крім конвеєрної системи в складі лінії було також придбано: триблок 50-59-12 із захватом горло; механізм подачі та орієнтування корок; етикетувальна машина МППЕ-10000А; комплект переналадки до МППЕ; упаковочна машина УМТ-1500АЛ.О; комплект переналадки до УМТ-1500АЛ.О; автомат для виробництва ПЕТ пляшок А-4000 з силовою установкою; прес-форма до А-4000; компресорна станція до автомату для виробництва ПЕТ пляшок в складі: вінтовий компресор Аirpol 55/1 3М та поршневий компресор повторного стиснення Аirpol ADP 720/4; установка для охолодження технологічного обладнання УОЖ-9; скіпойовий підйомник для автоматичного завантаження преформ; Сінхромікс SATS 12000; палетообгортувальна машина МПО «Кокон» П1.5.

Лінія була змонтована у будівлі цеху з розливу води за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1 та відповідно до Договору №1/10/08 вказана лінія була передана ПП «Грін Стар» на відповідальне зберігання за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1.

В ході проведення огляду місця події 20.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1, в приміщені цеху було виявлено наступне обладнання: конвеєр пневматичний №1.1.-1 шт, конвеєр пневматичний №2.1-2шт; конвеєр цепний поворотний 1- рядний №1.2.-1 шт; конвеєр цепний поворотний 5- рядний №1.3-2шт.; конвеєр поворотний 1-рядний №1.4-1шт.; конвеєр поворотний 4-ряднии №1.5.-1шт.; конвеєр ленточнии №1.6.-1шт, триблок GEO 50-59-12 із захватом з блоком управління та блоком керування DXGF 50-50-12 Elling machine control BOW; механізм подачі та орієнтування корок (скіповий підйомник); етикетувальна машина МППЕ-10000А; комплект переналадки до МППЕ; упаковочна машина УМТ-1500АЛ.О; комплект переналадки до УМТ-1500АЛ.О; автомат для виробництва ПЕТ пляшок А- 4000 з номерами №146 та № 147-2шт; скіпойовий підйомник для автоматичного завантаження преформ; сатуратор Сінхромікс -1 шт; палетообгортувальна машина МПО «Кокон» -3 шт, холодильники «Холодок- К» - 2 шт. Біля цеху в приміщені компресорній виявлено: вінтові компресори Аirpol 55 у кількості 3 шт; та поршневі компресори повторного стиснення Airpol ADP 720/4 у кількості 3 шт; а також ресивери у кількості 12 шт.

Так, постановою слідчого у кримінальному провадженні №0000084 від 16.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази слідчий просить накласти арешт на вищезазначене вилучене майно та передати його на відповідальне зберігання законному володільцю, а саме ТОВ «Успех-плюс-успех» ().

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ТОВ «Успех-плюс-успех» ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, оскільки як він стверджує, ТОВ «Успех-плюс-успех» є законним володільцем зазначеного вище майна, яке відповідно до актів-передачі від 09.07.2009 року хоча й було передано від ПП «Грін Стар» до ТОВ «Успех-плюс-успех», проте дане обладнання так і залишилось за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1. На даний час єдиною юридичною особою, що здійснює свою господарську діяльність за цією адресою є ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», яке перешкоджає законному власнику отримати своє майно. Та наголошує на тому, що опис майна в правовстановлюючих документах, які надала представник ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» не співпадає з описом майна, власником якого є ТОВ «Успех-плюс-успех», на підтвердження чого надав до суду порівняльну таблицю.

В судовому засіданні представник ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_5 заперечувала в задоволенні клопотання слідчого, оскільки відповідно до актів приймання передачі товару від 09.07.2008 року та Розпорядження про зняття зі зберігання товару згідно з договором відповідального зберігання №1/10/08 від 01.10.2008 року, зазначене вище майно лінії з розливу води було передано від ПП «Грін Стар» до ТОВ «Успех-плюс-успех». Вказані акти складені та оформлені належним чином, підписані уповноваженими сторонами та скріплені печаткою підприємств, їх складання не заперечувалося та встановлено у рішенні Господарського суду Одеської області від 10.02.2014 року(справа №916/1067/13). Окрім того, Господарським судом Одеської області також встановлено, що 10.09.2009 року, тобто після отримання свого майна з відповідального зберігання від ТОВ «Грін Стар», ТОВ «Успех-плюс-успех» уклав з ПП «Грін Стар» договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей №10/09-09, згідно якого ТОВ «Успех-плюс-успех» продав частину матеріалів, придбаних їм раніше для монтажу виробничої лінії. А відповідно до ухвали Суворівського районного суду м. Одеси у справі №2-3844/10 за позовом ТОВ «Успех-плюс-успех» до ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу виробничої лінії та обладнання, було накладено арешт на спірне майно. Таким чином, як стверджує представник ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», керівник ТОВ «Успех-плюс-успех» ОСОБА_7 реалізував спірне майно після повернення його зі зберігання, шляхом продажу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.02.2014 року по справі за позовом ТОВ «Успех-плюс-успех» до ПП «Грін Стар», ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», ТОВ «Охоронний комплекс «Патріот» про усунення перешкод у здійсненні права власності, щодо володіння та користування власним майном шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дане рішення набрало законної сили та суд зобов`язаний взяти його до уваги.

Окрім того, як зазначає представник ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», директор ТОВ «Успех-плюс-успех» у 2015 році повторно звертався до Господарського суду Одеської області (справа №916/4792/14) з подібним позовом, однак ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2015 року провадження у справі припинено з підстав наявності рішення суду у справі №916/1067/13, між тими самими сторонами з того ж самого предмету спору.

У 2016 році ТОВ «Успех-плюс-успех» звертається з позовом до Господарського суду Одеської області до ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» про витребування майна з чужого незаконного володіння, яке в подальшому залишено без розгляду через те, що позивачем ТОВ «Успех-плюс-успех» не надано доказів перебування спірного майна у володінні ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС». Тобто, представник ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» вважає, що директор ТОВ «Успех-плюс-успех» намагається незаконним шляхом заволодіти майном, яке йому не належить, ввівши правоохоронні органи в оману та не надавши всі документи, які стосуються обладнання з виробничої лінії. Як стверджує адвокат ОСОБА_5 , на сьогоднійшній день ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», відповідно до договорів купівлі-продажу №2 від 10.07.2012 року, №3 від 25.12.2012 року, укладеними з ПП «Грін Стар» є добросовісним набувачем та власником обладнання переліченого у Специфікації до Договорів. В подальшому, власник обладнання ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» передало у заставу частину лінії з розливу води ПАТ «МІСТО БАНК», згідно Договору застави №35/Ю-З від 30.08.2012 року згідно переліку до Договору, та додаткових договорів.

Дослідивши матеріали клопотання, надані докази, заслухавши пояснення сторін слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000084 від 16.04.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні було встановлено та сторони не заперечували, що відповідно до Договору купівлі-продажу обладнання №ГЕО 09/09/08 від 23.09.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи, ТОВ «Успех-плюс-успех» купило у ТОВ «ГЕО-ЛЕНД» обладнання, відповідно до Специфікації (Додаток №1 до договору №ГЕО 09/09/08 від 23.09.2008 року) та додаткових угод до даного договору. Вартість предмету цього договору складає 8 132 876, 32 грн. Також, відповідно до Договору №206-08 від 16.10.2008 року ТОВ «Успех-плюс-успех» купило у ТОВ «Завод пакувального обладнання «Термо-Пак» обладнання, згідно видаткової накладної №-10001245 від 28.11.2008 року, а саме: 1) конвейер поворотний 1-рядний (L-9000 мм) 1 шт., 2) конвейер поворотний 1-рядний (L-7500 мм) 3 шт., 3) конвейер поворотний 1-рядний (L-5000 мм) 1 шт.,4) конвейер ленточний (L-5000 мм) 1 шт.. Загальна вартість предмета договору складає 145 000,00 грн.

Надалі, відповідно до Договору відповідального зберігання №1/10/08 від 01.10.2008 року, ТОВ «Успех-плюс-успех» передало на відповідальне зберігання ПП «Грін Стар» відповідно до актів прийому-передачі на відповідальне зберігання від 06.10.2008 року, 27.10.2008 року, 28.10.2008 року, 14.11.2008 року, 25.11.2008 року, 28.11.2008 року, 30.12.2008 року, 15.01.2009 року, 13.02.2009 року, 30.03.2009 року майно, яке придбало відповідно до зазначених вище договорів купівлі-продажу. Згідно з Розпорядженнями №1, №2, №3, №4 від 09.07.2009 року про зняття зі зберігання товару згідно з Договором відповідального зберігання №1/10/08 від 01.10.2008 року та актів приймання-передачі товару №1, №2, №3, №4 від 09.07.2009 року, зазначене в цих актах майно було повернуто власнику - ТОВ «Успех-плюс-успех». На актах та розпорядженнях, копії яких містяться в матеріалах клопотання містяться печатки та підпис уповноваженої особи ТОВ «Успех-плюс-успех».

Суд критично відноситься до твердження представника ТОВ «Успех-плюс-успех», що дане майно було повернуто законному власнику лише згідно актів, а насправді залишилось у ПП «Грін Стар», адже акти прийому-передачі були підписані в 2008-2009 роках, натомість до правоохоронних органів директор ТОВ «Успех-плюс-успех» ОСОБА_7 звернувся лише 16.04.2020 року, тобто через 12 років. Твердження представника ТОВ «Успех-плюс-успех», що директор ТОВ «Успех-плюс-успех» ОСОБА_7 тривалий час хворів та лікувався закордоном не були підтверджені відповідними довідками або іншими належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги.
Враховуючи, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Грін Стар» було ліквідовано, слідчий суддя позбавлений можливості допитати його представника щодо передачі обладнання виробничої лінії відповідно до актів прийму-передачі в 2008-2009 роках.

Щодо доказів, наданих представником ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», що обладнання з виробничої лінії, на яку слідчий просить накласти арешт, є власністю ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» слідчий суддя зазначає наступне.

Так, відповідно до Договору купівлі-продажу №2 від 10.07.2012 року, ПП «Грін Стар» продало, а ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» купило обладнання згідно Специфікації (Додаток №1 до Договору купівлі-продажу №2 від 10.07.2012 року) та Актів прийому-передачі до Договору купівлі-продажу №2 від 10.07.2012 року. Також, відповідно до Договору купівлі-продажу №3 від 25.12.2012 року, ПП «Грін Стар» продало, а ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» купило обладнання згідно Специфікації (Додаток №3 до Договору купівлі-продажу №3 від 25.12.2012 року) та Актів прийому-передачі до Договору купівлі-продажу №3 від 25.12.2012 року. В подальшому, згідно Договору застави №35/Ю-3 від 30.08.2012 року та Додаткових угод до цього договору, ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» передало частину обладнання, придбаного згідно з вищезазначеними договорами в заставу АТ «МІСТО БАНК». Даний акт підтверджується також Витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №Р39255 та №Р39257 від 20.05.2020 року.

Проте, дослідивши договори, надані представником ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» та клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що опис майна, який зазначений в договорах, згідно з якими ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» придбало обладнання з лінії розливу води у ПП «Грін Стар» і опис майна, на яке слідчий просить накласти арешт та яке згідно з твердженнями ТОВ «Успех-плюс-успех» є їхньою власністю, не співпадає. Твердження представника ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», що окремі складові виробничої лінії з розливу води входять до складу зазначених в наданих ним договорах об`єктів не були підтверджені належними та допустимими доказами в судовому засіданні.

Слідчий суддя приймає до уваги рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2014 року по справі №916/1067/13 за позовом ТОВ «Успех-плюс-успех» до ПП «Грін Стар», ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», ТОВ «Охоронний комплекс «Патріот» про усунення перешкод у здійсненні права власності, щодо володіння та користування власним майном шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Цим рішенням, зокрема, було встановлено, що враховуючи укладені 10.09.2009 року між ТОВ «Успех-плюс-успех» та ПП «Грін Стар» договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей №10/09-09, та 01.02.2010 року договір купівлі-продажу №1 між ТОВ «Успех-плюс-успех» та ОСОБА_8 , позивач ТОВ «Успех-плюс-успех» фактично передав спірне майно у власність інших осіб. Дане рішення набрало законної сили та не скасовано станом на теперішній час, тому доводи представника ТОВ «Успех-плюс-успех», що в матеріалах господарської справи №916/1067/13 відсутній зазначений вище договір, на який посилався суд при винесенні рішення по зазначеній вище господарській справі слідчим суддею не можуть бути прийняті до уваги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2015 року по справі №916/4792/14 за позовом ТОВ «Успех-плюс-успех» до ПП «Грін Стар», ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», ТОВ «Охоронний комплекс «Патріот» про усунення перешкод у здійсненні права власності провадження у справі було припинено, з підстав наявності рішення суду у справі №916/1067/13, між тими самими сторонами з того ж самого предмету спору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2016 року по справі №916/1957/16 за позовом ТОВ «Успех-плюс-успех» до ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовну заяву було залишено без розгляду через те, що позивачем ТОВ «Успех-плюс-успех» не надано доказів перебування спірного майна у володінні ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС».

Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Окрім того, відповідно до матеріалів клопотання, 15.04.2020 директор ТОВ «Успех-плюс-успех» ОСОБА_7 звернувся до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури із заявою про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволодіння виробничою лінією по розливу води, яка належить ТОВ «Успех-плюс-успех» на підставі договору купівлі-продажу обладнання №ГЕО09/09/08 від 23.09.2008 року. Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2020 року, зазначена правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст. 190 КК України, проте санкція зазначеної частини статті не передбачає взагалі конфіскацію майна.

Слідчим також не було обґрунтовано необхідності накладення арешту на майно для збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні, а лише зазначено в клопотанні, що накладення арешту на майно необхідне для забезпечення наявності доказової бази в кримінальному провадженні.
Щодо твердження слідчого в клопотанні про необхідність передати арештоване майно на відповідальне зберігання законному володільцю, а саме ТОВ «Успех-плюс-успех», слідчий суддя зазначає, що з матеріалів клопотання взагалі не вбачається, що саме ТОВ «Успех-плюс-успех» є законним володільцем майна, на яке, як зазначає слідчий необхідно накласти арешт, а під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що між ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС» та ТОВ «Успех-плюс-успех» наявний спір щодо майна, яке використовується для здійснення господарської діяльності та який вирішувався в порядку господарського судочинства. На сьогоднішній день існує рішення Господарського суду Одеської області, яке набрало законної сили, щодо спору між цими суб`єтами господарювання.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи вищезазначене, оскільки слідчим не було доведено та обґрунтовано необхідності застосування арешту майна, яке зазначене в клопотанні, право власності на майно, на яке згідно з клопотанням необхідно накласти арешт є оспорюваним, а зараз воно перебуває на території, на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ВАРУНА-ПЛЮС», яке не має жодного правового статусу в даному кримінальному провадженні, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000084 від 16.04.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуюючись ст.ст. 2,7, 170-173 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000084 від 16.04.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 08 липня 2020 року об 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя