Провадження №1-кп/761/928/2020
В И Р О К
іменем України
16 жовтня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
За участю прокурора ОСОБА_2 ,
Обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Представника потерпілого ОСОБА_4 ,
При секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому, судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, офіційно працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0006091 від 01.06.2018 року,-
в с т а н о в и в :
В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2018 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «ISUZU NQR 71R» д.н. НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі руху проїзної частини вул. Щербаківського зі сторони вул. Салютна в напрямку вул. Стеценка та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 56 по вул. Щербаківського в м. Києві.
В цей час, в сусідній крайній правій смузі руху попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідним переходом почав знижувати швидкість та зупинився не встановлений транспортний засіб, а саме маршрутний автобус, водій якого надавав дорогу пішоходам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що розпочали пересікали проїзну частину вул. Щербаківського по вказаному нерегульованому пішохідного переходу, рухаючись з права наліво відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.
Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_3 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості та зупинку транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній смузі, в свою чергу не знизив швидкість і не зупинився перед пішохідним переходом і не переконався у відсутності пішоходів. Продовживши рух керованого автомобіля, водій ОСОБА_3 виїхав на пішохідний перехід та передньою правою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_3 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, в результаті наїзду автомобілем спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки: уламкових переломів дистальних відділів діалізів обох кісток лівої гомілки (зі зміщенням уламків), що згідно висновку експерта №1380/е відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, а потерпілому ОСОБА_7 заподіяв тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної луски (вдавленого) з переходом на основу передньої черепної ямки в ділянці лобних пазух, перелому гайморової пазухи справа, що згідно висновку експерта №1862/е відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «ISUZU NQR 71R» д. н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 порушив п. п. 2.3. «б», 18.4 Правил дорожнього руху України:
-п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;
-п. 18.4 Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що він, керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило одному потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а іншому потерпілому заподіяло тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України визнав та надав суду показання, що підтверджує факт порушення ним п. п. 2.3. «б», 18.4 Правил дорожнього руху України, що призвів до наїзду на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_3 зазначив, що він не помітив знак пішохідного переходу. Також обвинувачений вказав, що він перерахував на лікування потерпілим 33315 гривень та цивільний позов визнає повністю.
Потерпілий ОСОБА_7 допитаний у суді, зазначив що він, разом із ОСОБА_6 переходив дорогу по пішохідному переходу, по вул. Щербакова, що відбулось далі він не пам`ятає. Зазначив, що грошові кошти від ОСОБА_3 він отримував, яку точно суму не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 допитана у суді, зазначила, що саму пригоду не бачила. Вона почула удар, подивилась у вікно та побачила наслідки ДТП. Дві людини лежали на дорозі. Вона викликала швидку, зробила фото з балкону. Було двоє потерпілих вони знаходились на проїжджій частині у тяжкому стані. У одного потерпілого було видно кров. Потерпілі лежали. Що робив водій вона не пам`ятає. З дому, подивитись на подію, вона не виходила.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_3 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: доручення про проведення досудового розслідування від 01.06.2018 року; постанова про проведення досудового розслідування декільком слідчим від 01.06.2018 року; повідомлення про початок досудового розслідування від 01.08.2018 року; постанова про призначення групи прокурорів від 01.06.2018 року; постанова про зміну правової кваліфікації від 14.11.2018 року; рапорт інспектора р. № 7б № 1 УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_9 ; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2018 року; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2018 року; фото таблиця до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2018 року; клопотання про арешт тимчасово вилученого майна від 01.06.2018 року; копія ухвали слідчого судді від 07.06.2018 року по справі № 761/20791/18; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.06.2018 року; постанова про зміну місця зберігання речових доказів від 06.08.2018 року; клопотання про проведення експертизи від 26.06.2018 року; копія ухвали слідчого судді від 02.07.2018 року по справі № 761/23929/18; висновок експерта № 1380/е від 07.09.2018 року; клопотання про проведення експертизи від 26.06.2018 року; копія ухвали слідчого судді від 02.07.2018 року по справі № 761/23923/18; висновок експерта № 1416/е; висновок експерта № 1862/е; повідомлення про підозру від 14.11.2018 року; доручення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 14.11.2018 року; повідомлення про завершення досудового розслідування від 14.11.2018 року; протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 14.11.2018 року; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00596-02183-18; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 8222779; характеристика на ОСОБА_3 ; вимога ДІАЗ МВС України на ОСОБА_3 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2018 року.

Стороною захисту було надано та досліджено в судовому засіданні: довідку № 38 від 10.04.2019 року з місця роботи ОСОБА_3 ; платіжні доручення платником яких є ОСОБА_3 від 13.11.2018 р., 17.11.2018 р., 18.11.2018 р., 20.11.2018 р., 03.01.2019 р., 03.01.2019 р., 14.01.2019 р., 15.01.2019 р., 18.01.2019 р., 19.01.2019 р., 21.01.2019 р., 02.02.2019 р., 04.02.2019 р., 06.02.2019 р., 08.02.2019 р., 20.02.2019 р., 21.02.2019 р., 23.02.2019 р., 24.02.2019 р., 25.02.2019 р., 06.03.2019 р., 07.03.2019 р., 19.03.2019 р., 28.03.2019 р., 04.04.2019 р., 06.04.2019 р., 07.04.2019 р., 11.04.2019 р., 16.04.2019 р., 20.04.2019 р., 23.04.2019 р., 26.04.2019 р., 01.05.2019 р., 07.05.2019 р., 17.05.2019 р., 13.06.2019 р., та копії квитанцій.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до висновків, що надані стороною обвинувачення та стороною захисту документи є належними та допустимими доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, та підтвердили фактичні обставини справи, а саме, що він порушив п. п. 2.3. «б», 18.4 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив наїзду на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України також підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , які підтвердили обставини викладені в обвинувальному акті. Також вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2018 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2018 року, фото таблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2018 року та висновками експертів № 1380/е, № 1416/е, № 1862/е, як встановили факт порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, який і призвів до дорожньо-транспортної пригоди та факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило одному потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а іншому потерпілому заподіяло тяжке тілесне ушкодження, , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, частково компенсував завдану шкоду потерпілим. Тому, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, а відтак необхідністю призначення йому міри покарання у вигляді позбавлення волі та зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України і застосуванням щодо нього вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для попередженням вчинення обвинуваченими нових злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України, у резулятивній частині вироку заначаються, зокрема рішення: щодо забезпечення заходів криімнального провадження, щодо речових доказів, щодо інших майнових стягнень.

А відтак суд вважає за необхідне вирішити питання щодо цивільного позову, долі речових доказів, накладеного арешту в межах даного кримінального провадження та наявних процесуальних витрат понесених на проведення експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 4971 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Процесуальні витрати у розмірі 6128 (шість тисяч сто двадцять вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.
Скасувати арешт накладений в межах даного кримінального провадження на транспортний засіб «ISUZU NQR 71R» д. н. НОМЕР_1 .
Речові докази у кримінальному провадженні повернути власнику.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10