ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2480/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про встановлення слідчому СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві процесуальних строків у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004615 від 18 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про встановлення процесуальних строків слідчому у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004615 від 18 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що слідчим відділом Дарницьким УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004615 від 18 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Заявником ОСОБА_2 неодноразово подавалися клопотання до слідчого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, бездіяльність слідчого визнавалися слідчим суддею, однак станом на дату звернення з клопотанням до слідчого судді, він з матеріалами досудового розслідування не ознайомлений, відтак просить встановити слідчому СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві у даному кримінальному провадженні триденний процесуальний строк для надання йому для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, зважаючи на зміст вимоги, слідчий суддя приходить до висновку про те, що провадження за таким клопотанням підлягає відмові у відкритті підставі ч. 4 ст. 304 КПК України .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій ( бездіяльності ) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання ( у деяких випадках і розгляду ) скарг на дії ( бездіяльність ) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11 березня 2011 року у справі № 2 - рп / 2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за скаргою, суддя також враховує рішення Верховного суду України від 03 березня 2016 року по справі № 5 - 347кс15, в якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст. 24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний суд України зробив висновок, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Відповідно до п. 21 нормативно - правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 року ст. 7 КПК України розумність строків є загальною засадою кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції ), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження ( або окремих процесуальних дій ) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 нормативно-правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 року ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно частини 2 цієї статті будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Однак, ст.114 КПК України, на яку посилаються заявник, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення для слідчого строку проведення досудового розслідування, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії клопотань, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання саме сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.

Системний аналіз ст. ст. 113, 114 ;КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.

Отже предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.

Крім того, частиною 1 статті 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Разом з тим, заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що у відповідності до вимог частини 1 ст. 308 КПК України він скористався своїм правом та звертався до прокурора вищого рівня.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, у відкритті провадження за клопотаннямв ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки остання подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 113, 114, ч. 4 ст. 304, 308, 309, 392, 393 КПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про встановлення слідчому СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві процесуальних строків у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004615 від 18 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України, - відмовити.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п"ти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: