Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/321/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2020, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, діти на підозрюваного не зареєстровані, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, вважається таким що не має судимості, перебуває на замісній терапії, хворіє на гепатит,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме: з 18 години 00 хвилин 03 серпня 2020 року по 18 годину 00 хвилин, 01 жовтня 2020 року, без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2020 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що злочин, у вчиненні якого пред`явлено повідомлення про підозру ОСОБА_8 є умисним, особливо тяжким, заздалегідь підшуканим знаряддям для нанесення тілесних ушкоджень. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини, від яких настали непоправні наслідки, - смерть потерпілого. Не усвідомлює суспільну небезпеку пред`явленої підозри.

Також, слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 після подій, в яких він підозрюється приховав місце події та знаряддя злочину, не надав потерпілому першу медичну допомогу, залишив місце пригоди, тобто активно перешкоджає встановленню дійсних обставин, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпеки, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також, слідчий суддя прийшов до висновку, що відстоювання підозрюваним власної правової позиції та суворість можливого покарання, є вагомою підставою для продовження перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенні слідів злочину, впливу на свідків та потерпілих. Обізнаність про місце проживання потерпілого та очевидців є приводом для ймовірного незаконного впливу на учасників кримінального провадження та їх родичів.

Отже, за висновком слідчого судді, застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного, в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, а саме проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, має дохід та утримує свою родину, дружина не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у вчиненні інших кримінальних правопорушень не обвинувачується.

З урахуванням даних обставин вважаю, що не слід було застосовувати такий виключно суворий запобіжний захід , як тримання під вартою.

Захисник вважає не обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вплив на свідків та інше, оскільки слідчим та прокурором таких доказів не надано, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі ці факти суд мав врахувати при обранні запобіжного заходу.

На думку захисника, в матеріалах справи відсутні будь-які доказ, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Також, зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_8 заперечив проти обрання відносно нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою, посилаючись на те, що він ухилятися від розслідування та суду не збирається. Бажає допомогти розслідуванню у встановленні істини у справі.

За наведених вище обставин захисник вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтовано, постановленою з порушенням норм законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчого Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0004652, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування даного кримінального правопорушення встановлено, що 02.08.2020 року близько 21:00 год. більш точного часу слідством не встановлено ОСОБА_8 перебував біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_9 , де в цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_8 виник конфлікт з ОСОБА_9 . В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуваючи свій злочиний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано тримаючи в руці невстановлений слідством предмет, який має колото ріжучі властивості ОСОБА_8 наніс ним один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження згідно лікарського свідоцтва про смерть у вигляді проникаючого поранення грудної клітини з ушкодженням легені та серця. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 , вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

03.08.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, підтверджується письмовими доказами доданими ініціатором до клопотання, а саме: протоколом ОМП від 02.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом ОМП від 03.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_11 ; іншими письмовими матеріалами кримінального провадження.

Також колегія суддів зазначає, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Також, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлені ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може перешкоджати у встановленні обставин справи, знищити сліди злочину, впливати на свідків та потерпілих.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є ризиком переховування його від слідства та суду, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження.

Таким чином, застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя районного суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки встановлені під час розгляду клопотання обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід з урахуванням того, що останній має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, має дохід та утримує свою родину, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та не обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4