В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2020 р.

м.Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004355 від 30.05.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Севастополь, громадянки України, не одруженої, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
У ОСОБА_3 , 29 травня 2019 року, о23-48 годині, під час перебування за адресою: АДРЕСА_2 ,раптово виник злочинний умисел, направлений на порушення громадської безпеки, а саме: завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю чи іншими тяжкими наслідками мешканцям будинку АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , використовуючи власний мобільний телефон марки «SamsungGalaxyG7», ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з сім-картки мобільного оператору «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 , здійснила дзвінок на номер спецлінії «102» до чергової частини ГУНП в м.Києві, у ході якогопередала завідомо неправдиве повідомлення, та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості населення, порушить громадську безпеку, повідомила про підготовку вибуху будинку АДРЕСА_3 , чим вчинила тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.259 КК України, а саме: завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст.259 КК України визнала повністю та підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті.Крім того, зазначила, що її дії були умисними, викликаними сваркою з батьками, що мала місце в день скоєння правопорушення, підтвердила факт надання неправдивого повідомлення про замінування, у скоєному щиро розкаялася, обіцяла у подальшому не порушувати норми закону.
ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 30.05.2019 року; протоколу огляду речей а саме мобільного телефону «SamsungGalaxyG7», вилученого під час ОМП за адресою: АДРЕСА_2 ; матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .
Вина ОСОБА_9 повністю підтверджується її показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що вона своїми діями вчинила завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч.1 ст.259 КК України.
Суд, відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого неюзлочину, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про її особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, за місцем проживання скарг на її поведінку від мешканців будинку не надходило, щиро розкаялася, вину визнала повністю.
Згідно зі ст.66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_9 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої, її ставлення до скоєного (щиро розкаялася, вину визнала, жалкує про вчинене), наявності пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що її перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, визначені п.п.1-2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винноюу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обрано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1