Справа № 294/605/20
Провадження № 1-кп/282/121/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000065 від 05.03.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2020 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 з дозволу власника ОСОБА_5 перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв, в цей день, час та місці у обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя чи здоров`я, яка також знаходилась у вказаній кімнаті житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останньої, керуючись корисливим мотивом, обвинувачений, взявши зі столу кухонний ніж, наблизився до потерпілої та з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів почав погрожувати ним, при цьому висловив вимогу до потерпілої надати йому грошові кошти, які знаходяться в кишені її одягу.

ОСОБА_5 , побоюючись реалізації погрози застосування до неї ножа, виконала його вимогу та вийняла грошові кошти в сумі одна тисяча гривень та віддала їх ОСОБА_4 для уникнення реалізації погроз останнього. Після чого, обвинувачений, утримуючи викрадені грошові кошти при собі з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1000 гривень.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що шкодує про вчинене та щиро розкаюється, а також просив суд не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки за станом здоров`я не має можливості брати участь в судовому засіданні. При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 являється інвалідом І групи, пересувається

за допомогою інвалідного візка, потребує постійного стороннього догляду, а тому враховуючи думку прокурора та обвинуваченого, суд прийшов до висновку про розгляд справи за її відсутності.

Крім визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження з якими обвинувачений погодився, заперечень, зауважень до оголошених матеріалів не заявляв, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.03.2020 року;

- протоколами огляду місця події від 05.03.2020 року;

- ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 13.03.2020 року про накладення арешту на майно;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 05.03.2020 року;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи №6/2-90 від 18.03.2020 року;

- постановою слідчого про визнання речовими доказами від 05.03.2020 року;

- документами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю, що перебуває в безпорадному стані та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.187 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому призначає його в межах санкції ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи вищевикладені обставини, дані, що характеризують особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, усвідомив протиправність скоєного, то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до

ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 1256,08 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 1256 грн. 08 коп.

Речовими доказами по справі, після набрання вироком суду законної сили розпорядитися наступним чином:

- порожню скляну пляшку з-під вина зеленого відтінку ємкістю 0,75 л. та предмет схожий на ніж кустарного виробництва з дерев`яним руків`ям, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.

- грошові кошти в сумі 890 грн., що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в останньої.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 13.03.2020 року №294/316/20 на скляну пляшку з-під вина зеленого відтінку ємкістю 0,75 л. та предмет схожий на ніж кустарного виробництва з дерев`яним руків`ям, після набрання вироком суду законної сили скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1