Справа № 357/5624/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2020 року Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 засудженого вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.111 КК України про звільнення від відбування покарання за хворобою, -

В С Т А Н О В И В :

При вирішенні питання про призначення клопотання до розгляду встановлено наступне.

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання, обґрунтовано тим, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 19 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.111 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років без конфіскації майна. 30 січня 2020 року Київським апеляційним судом зазначений вирок залишено без змін. Однак, останнім обстеженням стану здоров`я у національному інституті серцево-судинної хірургії імені М.Амосова, ОСОБА_3 підтверджено діагноз стану його здоров`я: ІКПМ.

В судове засідання адвокат ОСОБА_2 , засуджений ОСОБА_3 не з`явились, проте 12 листопада 2020 року надіслали клопотання про закриття справи за клопотанням про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Згідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, суддя приходить до наступного висновку.

Одним із конституційних прав громадян є право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.
Не становлять виключення і засуджені особи, яким таке право гарантується також статтею 8 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Складовою частиною забезпечення права засудженої особи на охорону здоров`я є звільнення такої особи за хворобою, оскільки передбачає можливість дострокового звільнення з метою створення більш сприятливих умов для лікування та одужання.
01 жовтня 2020 року Богунським районним судом міста Житомира, ОСОБА_3 звільнено за хворобою від подальшого відбування покарання у виді 10 років 2 місяців 30 днів за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 19 листопада 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, визначених ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, оскільки особа, яка подала клопотання, не підтримує вимоги клопотання, з якими звернулась, про що подала письмове клопотання про закриття справи, тому у судді відсутні підстави для розгляду даного клопотання по суті.

Разом з цим, суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з формальних підстав, не вирішуючи його по суті, що в подальшому не позбавляє права заявника повторного звернення із даним клопотанням до судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 26, 303, 305-307, 309 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 засудженого вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.111 КК України про звільнення від відбування покарання за хворобою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1