ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/137/21 Справа № 191/4036/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000458 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2021 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, депутата Васильківської районної ради Дніпропетровської області VII скликання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , продовжено строк тримання під вартою останнього до 11 лютого 2021 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час досудового розслідування відповідно до вимог ст. 177 КПК України встановлено ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , будучи обізнаним про суворість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи той факт, що підозрюваному ОСОБА_8 безпосередньо відоме місце проживання та роботи потерпілого та свідків, тому з метою примушування потерпілого та свідків змінити раніше дані покази ОСОБА_8 може здійснити насильницькі дії, спрямовані на незаконний вплив на потерпілого та свідків. Крім того, з метою подальшого уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити дії, спрямовані на примушування своїх спільників, з якими перебував у злочинній змові під час вчинення злочинів, до відмови від дачі показів, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як на даний час в ході проведення досудового розслідуванням не затримано всіх інших співучасників ОСОБА_8 , які причетні до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.
Враховуючи, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, всі докази не отримані, вимоги ст. 290 КПК України не виконані, що є перешкодою для завершення досудового розслідування.
Заявлені ризики не зменшились, з урахуванням тривалості часу, необхідного для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також строку продовження досудового розслідування, суд вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - відмовити.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що сторона обвинувачення, ігноруючи приписи ч. 3 ст. 199 КПК України, в клопотанні про продовження строків тримання під вартою обмежилась дублюванням тексту ч. 1 ст. 177 КПК України без надання слідчому судді достатніх та переконливих підстав вважати, що ОСОБА_8 не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Вказує, що до клопотання не надано жодного документу, яким сторона обвинувачення обгрунтовує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обгрунтованість підозри. Додаток містить лише процесуальні документи, які не стосуються ані особи ОСОБА_8 , ані заявлених ризиків, ані доказів його причетності до інкримінованих кримінальних правопорушень.
Зазначає, що слідчий суддя не дав оцінки доводам захисту про відсутність у ОСОБА_8 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування, впливати на свідків та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Вказує, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не знаходиться, має постійне місце проживання та позитивно характеризується. Рішенням комісії МВС від 06.11.2015 року ОСОБА_8 визнано учасником бойових дій на підставі довідки про безпосередню участь в АТО, до жовтня 2020 року був депутатом Васильківської районної ради. Має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

- захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням його волі, а саме домашній арешт.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги, захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що до клопотання слідчого не додано жодного документу з матеріалів кримінального провадження, тобто відсутній будь-який процесуальний письмовий належний доказ, але при цьому суд в своїй ухвалі посилається на документи, які в матеріалах справи відсутні.
Вказує, що слідчим суддею було порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки, захисник ОСОБА_7 не був присутній при вирішенні питання про продовження щодо підзахисного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зазначає, що він, як захисник жодних клопотань органу досудового слідства не отримував.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_6 ,, ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг захисників, просили їх задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою та просили її скасувати.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, вважав доводи скарг безпідставними, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту про необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді є неспроможними.
Так, СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2018 року за № 0000458 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
24 грудня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2020 року до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 січня 2021 року.
05 січня 2021 року керівником Синельниківської місцевої прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до 11.02.2021 року.
Апеляційним переглядом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки наведені прокурором обставини дають достатні підстави для такого висновку, а доводи захисників та твердження підозрюваного щодо необґрунтованості підозри мають характер суб`єктивної оцінки зацікавленої особи і є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що належним чином обґрунтовані і висновки слідчого судді про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, всі докази не отримано, вимоги ст. 290 КПК України не виконані.
Отже, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів доходить висновку про те, що позиція слідчого судді відносно можливості запобігання даним ризикам виключно шляхом продовження саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є в даному випадку обґрунтованою та оцінює доводи апеляційних скарг захисників підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , його ролі у вчинених кримінальних правопорушеннях, даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, а тому в даному випадку не вбачається підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту за результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись т. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2021 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3