Справа №212/1288/17-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 15.12.2016 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарасівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого,інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:1) 20.06.1994 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.3, 17, 140 ч.2 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 46-1 КК України 1960 року з відстрочкою виконання вироку на 3 роки;2) 09.01.1997 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 81 ч. 3, 17, 81 ч.3, 42 КК України 1960 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 04.09.1998 на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998;3) 16.08.1999 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 94, 140 ч.2, 42 КК України 1960 року до 12 років позбавлення волі, звільнився 12.03.2011 по відбуттю строку покарання,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурори Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисники обвинуваченого: адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
встановив:
ОСОБА_6 13 грудня 2016 року у вечірній час прибув до квартири АДРЕСА_2 , де мешкала його знайома ОСОБА_13 , з якою він підтримував інтимні стосунки і залишився там ночувати. Прокинувшись 14 грудня 2016 року у вітальні квартири за вищевказаною адресою, ОСОБА_13 стала вимагати від ОСОБА_6 покинути її квартиру, при цьому висловлювалася у його адресу нецензурною лайкою, що обурило ОСОБА_6 і викликало у нього гостру неприязнь до ОСОБА_13 і в нього виник умисел на заподіяння їй смерті з мотивів особистої неприязні.
Діючи з цією метою, ОСОБА_6 пройшов до ванної кімнати квартири, де підшукав собі знаряддя вчинення вбивства слюсарний молоток, з яким повернувся до приміщення вітальні, де на дивані лежала спиною ОСОБА_13 .
Після цього ОСОБА_6 14 грудня 2016 року приблизно о 08.00 годині, знаходячись в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_13 , з мотивів гострої неприязні до останньої, умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_13 , яка продовжувала лежати спиною на вказаному дивані, звернутою до нього обличчям, та прикривала голову руками, один за одним не менше 8 ударів робочою частиною підшуканого ним молотка, який утримував в правій руці, в життєво важливий орган голову та не менше 3 ударів в область верхніх кінцівок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани № 1 в лобно-тім`яній області праворуч в 9 см вліво від зовнішнього слухового отвору праворуч, 8 см до заду від внутрішнього краю правої брові; забитої рани № 2 в тім`яно-скроневій області праворуч, в 7 см вліво від правого зовнішнього слухового проходу, в 7 см до заду від зовнішнього краю правої брові, в 0,3 см вправо від рани № 1; забитої рани № 3 біля зовнішнього краю правої брові; забитої рани № 4 в передвушній ділянці праворуч, в 5,5 см вправо від зовнішнього краю правої брові і 2,5 см вліво від правого зовнішнього вушного отвору; синця в вилично-передвушній ділянці праворуч; синця на спинці носа, на фоні якого садно; садна на нижній губі по середній лінії; садна на нижній щелепі по середній лінії з переходом праворуч, на підборідді; крововиливів у м`які покривні тканини голови в лобно-скронево-тім`яній ділянках праворуч; дірчастого перелому в проекції лобно-тім`яно-скроневих кісток праворуч; крововиливів під м`якими мозковими оболонками півкуль мозку та мозочка зливні на конвекситальних та базальних поверхнях; крововиливів у товщі сірої та білої мозкової речовини обох півкуль головного мозку та мозочка, дифузні, зливні, дрібно крапкові та петехіальні, проходять від кори до стінок шлуночків головного мозку, у стовбурі головного мозку; перелому виличної кістки праворуч, який відходить від дірчатого перелому у напрямку до кам`янистої підвищеності, далі переходить через «турецьке сідло», переходить на кам`янисту підвищеність лівої скроневої кістки, де сліпо закінчується; переломів виличних кісток, носових, верхніх щелеп по середній лінії з повним розтрощенням лівої, решітчастої кістки, розтрощення правої скроневої кістки; садна на задано-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині; двох саден на тильній поверхні дистальної голівки п`ятої п`ясної кістки та на тильній поверхні основної фаланги третього пальця правої кисті, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_13 померла на місці злочину.
Згідно висновків судово-медичної експертизи трупу № 2236 від 16.01.2017 та № 2236/2 від 18.01.2017 виявлені у потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження: у вигляді саден правого передпліччя та кисті за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; в області голови відносять до комплексу відкритої черепно-мозкової травми та оцінюються в сукупності, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю потерпілої ОСОБА_13 , що настала приблизно о 09.10 годині 14 грудня 2016 року в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , в результаті відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася множинними відкритими переломами кісток склепіння черепу та ускладнилася набряком та набуханням головного мозку.
Крім того, ОСОБА_6 14 грудня 2016 року в період часу приблизно з 08.30 години до 09.00 години, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , безпосередньо після вчинення ним діяння, спрямованого на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_13 , розуміючи, що потерпіла внаслідок непритомного стану, викликаного тяжкою травмою голови, нездатна усвідомлювати факт протиправного вилучення її майна, а будь-які очевидці злочину відсутні, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, обшукав зазначену квартиру, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_13 майно: комп`ютерну клавіатуру «Logitech» вартістю 150 грн; комп`ютерну клавіатуру «Defender» вартістю 145 грн; роутер (безпровідний маршрутизатор) «TP-Link» вартістю 250 грн; веб-камеру «Logitech» вартістю 327,50 грн; веб-камеру «Logitech» вартістю 566,67 грн; веб-камеру «Gemix» вартістю 150 грн; оптичну безпровідну мишу «Logitech» вартістю 260 грн; оптичну безпровідну мишу «Defender» вартістю 116,67 грн; ноутбук «Asus» з корпусом білого кольору вартістю 7037,50 грн; ноутбук «Asus» з корпусом чорного кольору вартістю 5277,00 грн; мобільний телефон «Samsung» вартістю 3033,33 грн; мобільний телефон «LG» вартістю 933,33 грн; сім-карту МТС, що не представляє цінності для потерпілих; сім-карту Київстар, що не представляє цінності для потерпілих, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 18247,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину частково. Зазначив, що він визнає свою вину у вчинені крадіжки майна ОСОБА_13 . Вказав на те, що він наніс потерпілій ОСОБА_13 чотири удари молотком, з яких три по голові та один по плечам, при цьому категорично заперечуючи, що вказані удари спричинили смерть потерпілій. Обвинувачений стверджував, що коли він залишав помешкання ОСОБА_13 , остання була живою. Пояснив, що він познайомився з ОСОБА_14 в вересні 2016 року, навідував її 2-3 рази на тиждень для отримання інтимних послуг за гроші. На початку грудня 2016 року він помирився із своєю цивільною дружиною, а тому вирішив розірвати стосунки із ОСОБА_15 , але остання телефонувала йому, намагалась примусити його до продовження стосунків. 13-14 грудня 2016 року ОСОБА_15 зателефонувала йому і він поїхав до неї з`ясувати стосунки. Приїхав до ОСОБА_15 приблизно о 22.00 годині, вона попросила придбати суші та залишитися на ніч. У магазині купував цукерки «Рафаело», лікер, банани, ківі у кошику, вологі серветки, поповнення на мобільний телефон «Водафон» та через хвилин 35 повернувся до квартири приблизно о 22-00 годині. Він мав намір поїхати додому та викликав таксі, але залишився у ОСОБА_15 . Інтимних стосунків в ту ніч вони не мали. Телефон у нього був вимкнутий, щоб йому не телефонувала дружина. Зранку між ним та ОСОБА_15 виникла сварка. ОСОБА_15 розповіла, що вона не виходить ввечері із квартири, оскільки її намагалися зґвалтувати. В цей час ОСОБА_16 почала погрожувати йому тим, що розповість дружині про їх стосунки, а також погрожувала повідомити правоохоронні органи, що він «маніяк», який намагався її зґвалтувати. Вислови ОСОБА_15 його обурили, та він знайшов у ванній кімнаті молоток, пішов до зали, де на дивані лежала ОСОБА_15 та почав наносити останній три удари молотком по голові у тім`яну частину та один удар по руці. Після нанесених ударів у ОСОБА_15 пішла кров. Вона піднялася з дивану, сіла, обхопила голову руками, встала з положення лежачи. Після чого він забрав з квартири два ноутбуки, телефон, клавіатуру, все що зазначено у обвинувальному акті, поклав речі у два пакети, вийшов на вулиці та хвилин через 20 викликав таксі. Коли він залишав квартиру ОСОБА_15 була жива та сиділа на дивані. Він знав, що до ОСОБА_16 прийде її подруга ОСОБА_17 , оскільки вона її чекала та не бажав з нею зустрітися, тому зранку покинув помешкання квартири, при цьому двері не зачиняв. Після нанесення ударів потерпілій молоток залишив у кімнаті на підлозі. Викликав таксі та поїхав на Соцмісто, де в ломбарді приблизно о 10.00 годині заклав ноутбук і телефон, які забрав з квартири ОСОБА_13 , а потім на цьому таксі поїхав додому в с. Ілліча. Увечері його дружина приблизно о 17-00 годині поїхала до сестри. В цей же день, перевіряючи кишені куртки, виявив ключі від квартири ОСОБА_15 , і вирішив поїхати перевірити що сталося із останньою. Приблизно о 20.00-21.00 годині він сказав дружині, що їде на роботу, а сам поїхав на мкрн. Зарічний, підійшов до будинку ОСОБА_16 і побачив у вікнах її квартири світло, вирішив почекати. Просидів під будинком хвилин 40, палив цигарки, після чого пішов до АТБ, придбав каву та цигарки, повернувся до будинку, де мешкала ОСОБА_18 . Після чого піднявся на поверх, на якому розташована квартира потерпілої, двері були зачинені, відкрив їх наявними в нього ключами, зайшов до квартири, де вже було темно і світло вимкнуто. Він ввімкнув спочатку в коридорі світло, а потім в кімнаті, де на дивані побачив мертву ОСОБА_15 , тіло було прикрито, а на стелі та стіні над диваном була пляма крові, якої напередодні, коли він залишав квартиру, не було. Поліцію та швидку він не викликав, а поїхав додому. Наступного дня заклав решту речей, які залишилися у нього. Крім того зазначив, що сміття він викидав ввечері напередодні, коли ходив до АТБ. Ключі від квартири ОСОБА_16 у нього були звечора, коли ходив до магазину. Також вказав, що подруга ОСОБА_17 , яку він бачив лише один раз, повинна були прийти о 09-00 год. ранку та у останньої також були ключі від квартири. Ввечері подругу ОСОБА_18 . ОСОБА_17 він не бачив. Зауважив, що завдавав три удари молотком із незначною силою, оскільки не бажав заподіяти смерть потерпілій, а лише покарати її за те, що вона погрожувала йому. Також зазначив, що наніс удар по руці потерпілої, але не пам`ятає скільки разів і куди саме. Вважав, що його дії не могли спричинити смерть потерпілої, оскільки коли він пішов з квартири, вона була жива, сиділа на дивані і розмовляла.
Обвинувачений та захисник у судових дебатах просили перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.1 ст. 121 КК України.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, його вина повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказів.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він є батьком потерпілої ОСОБА_13 , яка проживала близько 4 років у м. Кривому Розі та працювала офіціанткою в ресторані. В квартирі на мікрорайоні Зарічний у м. Кривий Ріг дочка проживала приблизно рік. Про своїх знайомих вона йому нічого не розповідала. 13 грудня 2016 року дочка приїжджала в м. Жовті Води, і в цей же день приблизно о 15.00 годині вона поїхала до м. Кривий Ріг. Наступного дня, 14 грудня 2016 року приблизно о 16.00 годині він телефонував дочці, однак телефон був вимкнутий. 15 грудня 2016 року разом з дружиною кинулися шукати дочку, оскільки вона не виходила на зв`язок. Згодом їх повідомили, що дочку вбито. Зазначив, що дочка спиртними напоями не зловживала. Вказав, що перелік зниклого майна виявив він з дружиною, з викраденого нічого не було їм повернуто. Просив суд призначити найсуворіше покарання обвинуваченому. Пред`явлений цивільний позов підтримав в повному обсязі.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що вона являється матір`ю померлої ОСОБА_13 . Свою дочку вона востаннє бачила 13 грудня 2016 року у м. Жовті Води. Ввечері цього дня її чоловік посадив дочку на автобус та вона поїхала до м. Кривого Рогу. Ввечері цього дня вона спілкувалась з дочкою через месенджери в інтернет мережі. Також зазначила, що вночі 13 грудня дочка відвідувала мережу інтернет та останній раз вранці 14 грудня заходила до мережі інтернет. Ввечері 14 грудня 2016 року вона почала телефонувати дочці, однак телефон перебував поза зоною дії. Ввечері дочка не зателефонувала та не відвідувала мережу інтернет. Вранці 15 грудня вона з чоловіком зателефонувала господарю квартири, де мешкала їх дочка. Про обвинуваченого дочка нічого раніше їй не розповідала. Просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Пред`явлений цивільний позов підтримала в повному обсязі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона надавала в оренду близько одного року квартиру ОСОБА_14 , з якою бачилась раз на місяць. Одного дня їй зателефонувала ОСОБА_20 та попросила надати ключі від цієї квартири щоб туди потрапити. До квартири пішов її чоловік, який побачив ОСОБА_13 , яка була вкрита ковдрою, з-під якої стирчала її нога. Потім її чоловік з сусідкою викликали карету швидкої допомоги. Двері в квартиру були прикриті та не зачинені на замок, зачинені були лише металеві двері тамбуру. У вказаній квартирі замки вона не змінювала, квартира була завжди прибрана та сторонніх жодного разу не бачила. Чоловічих речей у квартирі за цей період вона жодного разу не бачила. В квартирі був старий холодильник та телевізор, комп`ютеру не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що він працює таксистом. Восени 2017 року вдень, приблизно до обіду, він одержав замовлення від оператора № 881 підвести від школи міліції до селища Ілліча. Чоловік одягнений в чорну куртку та шапку з двома пакетами сів у машину на заднє сидіння біля магазину «АТБ» на мікрорайоні Зарічний. Чоловік дорогою мовчав. Попросив зупинити таксі біля ломбарду, куди він пішов з одним пакетом. В подальшому чоловік показував куди їхати та вийшов біля дому у приватному секторі. Звідки прийшов чоловік він не бачив,останній не виявляв хвилювання під час поїздки. Вказав, що в поліції він здійснював впізнання чоловіка, якого підвозив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду показав, що він працює в магазині, в якому приймаються товари під заставу. В середині грудня 2016 року у першій половині дня ОСОБА_6 приніс ноутбуки, при цьому повідомив, що це його власність та він їх викупить. Наступного дня він дізнався, що ноутбуки викрадені з місця злочину. Один ноутбук був марки «Соні» білого кольору, а який інший він не пам`ятає. Одягнутий ОСОБА_6 був в коричневу шкіряну куртку з хутровим коміром. Наступного дня коли прийшов ОСОБА_6 , останнього затримали працівники поліції біля входу. Раніше ОСОБА_6 залишав під заставу телефон, потім його забирав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона співмешканка обвинуваченого ОСОБА_6 , з яким мешкала близько 2,5 роки та від якого має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . До затримання ОСОБА_6 вони прожили з ним 10-14 днів, до цього пів року разом спільно не мешкали. Спочатку ОСОБА_6 здається спокійним, однак він є імпульсивним та запальним. Вона працює банщицею та 14 грудня 2016 року працювала добу. 15 грудня повернулась додому та в цей день ОСОБА_6 був не балакучий. 16 грудня ОСОБА_6 пішов по обіді, сказав що ненадовго по справам у місто. В подальшому через 10 днів ОСОБА_6 зателефонував їй та сказав привести до райвідділу поліції сім- картки, які лежали у чарці у матері вдома. Вона забрала їх та відвезла до райвідділу. Сторонніх речей в будинку вона не бачила. До цих подій вона посварилась з ОСОБА_6 , він мав намір її вдарити та вона писала на нього заяву до поліції. Під час сварки ОСОБА_6 схопив викрутку та проткнув нею стінку у ванній кімнаті, були випадки коли ОСОБА_6 під час сварки хапався за молоток. Зазначила, що 14 грудня о 08-00 год. початок її роботи та вона о 07-00 год вийшла з дому, ОСОБА_6 в цей час дома не було. Вона телефонувала йому, однак він їй не відповідав. До цього вона бачила ОСОБА_6 13 грудня близько 7-8 години ранку та він сказав їй, що йому потрібно йти на роботу. В ніч з 13 на 14 грудня 2016 року ОСОБА_6 не ночував вдома. Потерпілу вона особисто не знала, однак зазначила, що багато хто з селища до неї їздив.
Крім вищезазначених показів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також частково показів обвинуваченого ОСОБА_6 , вина останнього у скоєнні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України при встановлених судом обставинах, підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:
Витягом з кримінального провадження № 0000876, згідно якому 15 грудня 2016 року до ЄРДР внесено повідомлення про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України про те, що 15 грудня 2016 року близько 12.00 години співробітниками поліції в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в положенні лежачи спиною на дивані, розташованому в гостьовій кімнаті даного житла, виявлено труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ознаками насильницької смерті тілесними ушкодженнями в області голови.
/т.1, а.к.п. 84/
Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області запис № 26376 від 15.12.2016 о 11.10 год., згідно якій за адресою: мікрорайон 7-й Зарічний, 16/134 виявлений труп жінки з тілесними ушкодженнями.
/т.1, а.к.п. 85/
Протоколом огляду місця події від 15.12.2016 з фототаблицею, складеним в присутності двох понятих та за участю власника приміщення ОСОБА_24 в квартирі АДРЕСА_2 , відповідно якому зафіксована обстановка місця події, розташування в квартирі меблів, зокрема в кімнаті № 1 розташована диван-ліжко, яке застелене покривалом чорного кольору з білими розводами у вигляді квітів, на ліжку лежить подушка, ковдра, в кімнаті стоїть трюмо з 3-мя дзеркалами, дверцята якого відчинені, частково різноманітні речі лежать на підлозі, на балконі на тумбочці в попільничці виявлені недопалки цигарок Море, Вест, Кент, Вінстон; в кімнаті № 2 розташований м`який куточок, по праву та ліву сторони якого розташовані коричневі крісла, на час огляду диван в розкладеному вигляді, на ньому лежать три подушки червоно-білого кольору, диван застелений, на підлозі на килимовому покритті знаходиться нашарування бурого кольору, на стелі білого кольору виявлені нашарування бурого кольору у вигляді плям. При огляді вилучено речові докази, зокрема, документи на телефон, на ноутбук, 7 недопалків, подушки зі слідами бурого кольору, простирадло, банний халат зі слідами бурого кольору, нижня жіноча білизна (труси), фрагмент шпалери зі слідами речовини бурого кольору в кімнаті № 2 зі стелі, 6 блокнотів з записами, 1 фрагмент килимового покриття в кімнаті № 2, ковдра зі слідами бурого кольору, 2 пари тапок зі слідами речовини бурого кольору, білий рушник з ванної кімнати зі слідами речовини бурого кольору, нігтьові зрізи трупу, 40 слідів пальців рук на ліпких стрічках.
/т.1 а.к.п. 88-100/
Протоколом огляду трупа від 15.12.2016 з фототаблицею, згідно якого в присутності двох понятих, за участю спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_25 та власника квартири ОСОБА_24 в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_2 було оглянуто труп жіночої статі з наявними тілесними ушкодженнями, зафіксовано температуру в кімнаті, трупу та на вулиці, вилучено речові докази, зокрема постільна білизна, подушки, мікрооб`єкти та зрізи нігтів трупу, 2 фрагменти кісток черепу.
/т.1, а.к.п. 101-106/
Лікарським свідоцтвом про смерть № 2236 від 19 грудня 2016 року ОСОБА_13 , згідно якого встановлена дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 причина настання смерті: набряк, набухання головного мозку; множинні переломи кісток черепу та обличчя; розтрощення інших частин голови; напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.
/т.1, а.к.п. 107/
Протоколом огляду місця події від 16.12.2016, складеним в присутності двох понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_26 та власника ОСОБА_22 в магазині з продажу мобільних телефонів, аксесуарів до мобільних телефонів, розташованому по АДРЕСА_3 , відповідно якому були оглянуті поліетиленові мішки, в яких знаходилися клавіатури, роутер, веб-камери, комп`ютерні миші, ноутбук, зарядний пристрій до ноутбуку, мобільні телефони. В ході проведення огляду застосовувався дактилоскопічний порошок та були зняті сліди з поверхні зазначених вище предметів.
/т.1, а.к.п 110-115/
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.12.2016, який було зафіксовано за допомогою відеокамери, відеозапис на диску, який є додатком до протоколу, продемонстровано в судовому засіданні (т.3, а.к.п. 101), складеному за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_27 , спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_28 , ОСОБА_24 та у присутності двох понятих, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що 13 грудня 2016 року приблизно о 21.45 годині він приїхав до ОСОБА_14 додому на мікрорайон 7-й Зарічний за магазином АТБ. Квартира розташована на сьомому поверсі в першому під`їзді, двері якого він відкрив магнітним ключем, який йому напередодні дала ОСОБА_13 . В квартирі у нього з ОСОБА_29 відбулася розмова щодо подальших відносин. Він хотів розірвати стосунки, але ОСОБА_15 заперечувала проти цього. Він залишився ночувати у ОСОБА_15 , інтимних стосунків у них в цю ніч не було. Прокинулися вони наступного дня о 07.50 годині. Він сказав ОСОБА_15 , що хоче розлучитися, тоді ОСОБА_30 стала погрожувати, що зателефонує його дружині, також казала, що в неї є знайомий в поліції, який може зробити йому проблеми. Він пішов на кухню покурив, а ОСОБА_30 залишалася лежати на дивані в кімнаті. Покуривши, він пішов до ванної кімнати, взяв молоток і пішов до кімнати, де лежала ОСОБА_30 на спині на дивані, та завдав їй 3-4 удари молотком по голові, у неї пішла кров, потім пішов курити на кухню. Покуривши, зібрав на кухні сміття в пакет з написом АТБ і викинув з вікна на вулицю. Перед тим як піти забрав майно ОСОБА_15 : мобільний телефон Самсунг чорного кольору, який був у ОСОБА_31 в руках, коли він її бив, та лежав на дивані. З іншої кімнати забрав 2 ноутбуки «Асус» чорного та білого кольору, 2 комп`ютерні клавіатури, 3 веб-камери, роутер, з телефону вийняв 2 сім-карти операторів МТС та Київстар, які залишив у себе вдома. Молоток він положив в пакет білого кольору з написом АТБ та виніс і викинув за дім. Коли він виходив з квартири, ОСОБА_15 подавала ознаки життя. Все викрадене він відвіз на таксі в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на Соцгороді та все, окрім ноутбуку чорного кольору продав. Крім того на пропозицію слідчого, ОСОБА_6 на вулиці біля будинку під вікнами квартири АДРЕСА_4 вказав куди викинув сміття та знаряддя злочину. ОСОБА_6 вказав за правий кут будинку, де під вікнами квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, на відстані приблизно 10-15 метрів було виявлено пакет білого кольору з написом «АТБ» в якому знаходилось сміття, в тому числі: презерватив, який опечатано в сейф-пакет за підписами учасників експерименту; обгортки з-під цукерок «Рафаело»; рахунок за інтернет провайдера «Воля» за адресою: 7 мкр. Зарічний, 16/134 м. Кривого Рогу; недопалки за написом «Винстон». Також на снігу біля пакету зі сміттям на відстані приблизно 1,5 метра виявлено чашку кофейного кольору, як пояснив підозрюваний цю чашку він використовував в квартирі ОСОБА_32 в якості попільнички. На відстані приблизно 3 метрів від пакету зі сміттям, виявлено пластикову пляшку ємністю 2 літри з написом «Бонаква» напівпорожню, все вищевказане опечатано в пакет-сейф за підписами учасників експерименту. На відстані приблизно 10 метрів на снігу виявлено пакет білого кольору з написом «АТБ» на якому плями бурого кольору. Також на відстані приблизно 5 метрів від пакету зі сміттям на снігу виявлено молоток з дерев`яним руків`ям світло-коричневого кольору, металевою ударною частиною чорного кольору з однієї сторони загостреною, та плоскою ударною частиною закругленої форми, який опечатано в пакет-сейф за підписами учасників експерименту. На ударній частині, та руків`ї біля ударної частини крапління бурого кольору. Як пояснив ОСОБА_6 , цей молоток візуально схожий на молоток, яким він наносив удари ОСОБА_13 , та місце приблизно те, де він його викинув після вчинення злочину. Зауважень, доповнень, клопотань від учасників слідчої дії слідчому не надійшло.
/т.1, а.к.п. 123-129/
Протоколом відібрання зразків, необхідних для експертного дослідження від 16.12.2016, згідно якому в приміщенні Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з участю оперуповноваженого ОСОБА_33 були відібрані відбитки пальців підозрюваного ОСОБА_6
/т.1, а.к.п. 131/
Протоколом відібрання у підозрюваного біологічних зразків від 19.12.2016, згідно якому в приміщенні Криворізького міжрайонного відділу Дніпропетровської комунальної установи «Бюро судової медичної експертизи» з участю біолога ОСОБА_34 були відібрані біологічні зразки крові та слини у підозрюваного ОСОБА_6 для експертного дослідження.
/т.1, а.к.п. 132/
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2017 було надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, у період часу 00:00 год. 01.11.2016 по 15.12.2016 за абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_13 та НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_6
/т.1, а.к.п.136/
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.02.2017, згідно якому на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2017 було тимчасово вилучено оптичний диск з інформацією про зв`язок кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг «Київстар»
/т.1, а.к.п 137/
Довідкою щодо аналітичного опрацювання інформації виїмки від операторів ПрАТ «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_3 , згідно якої вказаний номер реєструвався на базових станціях в період, зокрема, 13.12.2016 о 21.34 год. за адресою: м. Кривий Ріг, мк-н Зарічний, труба котельної 4, мікрорайон Зарічний, вул. Шурупова, в цей період здійснений вихідний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_1 ; в період 14.12.2016 з 07.56 год. по 09.26 год. абонентський номер реєструється в зоні покриття базових станцій м. Кривий Ріг, мк-н Зарічний, труба котельної 4, та в цей період здійснені 4 вихідних та 6 вхідних дзвінків, 9 вхідних СМС-повідомлень; в період 14.12.2016 09.56 год. абонентський номер реєструється в зоні покриття базових станцій АДРЕСА_3 та в цей період здійснений 1 вихідний дзвінок.
/т.1, а.к.п. 140-144/
Висновками експерта № 2236 від 16.01.2017 та № 2236/2 від 18.01.2017, складених за результатами проведення судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого:При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани № 1 в лобно-тім`яній області праворуч в 9 см вліво від зовнішнього слухового отвору праворуч, 8 см до заду від внутрішнього краю правої брові; забитої рани № 2 в тім`яно-скроневій області праворуч, в 7 см вліво від правого зовнішнього слухового проходу, в 7 см до заду від зовнішнього краю правої брові, в 0,3 см вправо від рани № 1; забитої рани № 3 біля зовнішнього краю правої брові; забитої рани № 4 в передвушній ділянці праворуч, в 5,5 см вправо від зовнішнього краю правої брові і 2,5 см вліво від правого зовнішнього вушного отвору; синця в вилично-передвушній ділянці праворуч; синця на спинці носа, на фоні якого садно; садна на нижній губі по середній лінії; садна на нижній щелепі по середній лінії з переходом праворуч, на підборідді; крововиливів у м`які покривні тканини голови в лобно-скронево-тім`яній ділянках праворуч; дірчастого перелому в проекції лобно-тім`яно-скроневих кісток праворуч; крововиливів під м`якими мозковими оболонками півкуль мозку та мозочка зливні на конвекситальних та базальних поверхнях; крововиливів у товщі сірої та білої мозкової речовини обох півкуль головного мозку та мозочка, дифузні, зливні, дрібно крапкові та петехіальні, проходять від кори до стінок шлуночків головного мозку, у стовбурі головного мозку; перелому виличної кістки праворуч, який відходить від дірчатого перелому у напрямку до кам`янистої підвищеності, далі переходить через «турецьке сідло», переходить на кам`янисту підвищеність лівої скроневої кістки, де сліпо закінчується; переломів виличних кісток, носових, верхніх щелеп по середній лінії з повним розтрощенням лівої, решітчастої кістки, розтрощення правої скроневої кістки; садна на задано-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині; двох саден на тильній поверхні дистальної голівки п`ятої п`ясної кістки та на тильній поверхні основної фаланги третього пальця правої кисті.
Всі тілесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу, який становить від хвилин до десятків хвилин.
Всі виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих тупого твердого предмета, що має жорстку конструкцію з ударною поверхнею в межах контакту, - обмеженою площиною близько за формою до округлої, розміром близько 23х25 мм, ймовірніше опуклою в центрі. Всі тілесні ушкодження в області голови відносять до комплексу відкритої черепно-мозкової травми та оцінюються в сукупності, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден правого передпліччя та кисті за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін не більше 6 днів.
Беручи до уваги ступінь розвитку реактивних змін в ушкоджених тканинах, а саме характер ушкоджень, всі тілесні ушкодження були спричинені у швидкій послідовності одне за одним, визначити послідовність не представляється можливим.
Смерть наступила від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася множинними відкритими переломами склепіння черепу та ускладнилася набряком та набуханням головного мозку.
В даному випадку мала місце дуже велика сила удару.
В область голови було нанесено не менше 8 ударів, в область верхніх кінцівок було завдано не менше 3 ударів.
Між тілесними ушкодженнями і смертю ОСОБА_13 є прямий причинний зв`язок.
Після спричинення ОСОБА_13 виявлених тілесних ушкоджень, потерпіла могла робити самостійні активні дії рухати кінцівками, кричати, на протязі незначного дуже короткого часу.
В момент спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися у горизонтальному або близьких до нього положеннях, була звернута передньо-бічною правою поверхнею голови в бік травмуючої сили.
Смерть ОСОБА_13 могла настати за 2-2,5 доби на момент дослідження трупу в приміщенні судово-медичного моргу.
Кількість нанесених ударів, про які на слідчому експерименті повідомив підозрюваний, не співпадає з кількістю виявлених тілесних ушкоджень в області голови в область голови було нанесено не менше 8 ударів.
/т.1, а.к.п. 147-157/
Висновком експерта № 2328 від 19.12.2016, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якого у останнього будь-яких об`єктивних ознак, які могли б свідчити про наявність тілесних ушкоджень на момент огляду не виявлено.
/т.1, а.к.п.158-159/
Висновком експерта № 95к від 19.12.2016, складеним за результатом проведення судово-медичної імунологічної експертизи зразка крові ОСОБА_6 , згідно якого кров ОСОБА_6 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
/т.1, а.к.п. 175-176/
Висновком експерта № 3 від 16.01.2017, складеним за результатами проведення судово-медичної імунологічної експертизи, згідно якому кров ОСОБА_13 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, містить супутній антиген Н, на фрагменті шпалери (об.№ 1,2), фрагменті килимового покриття (об.№ 3), капцях (об. № 4), рушнику (об.№ 6,9) встановлена наявність крові, виявлені властивості не виключають можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_13 , а у випадку можливого змішування крові, домішка крові особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, яким є ОСОБА_6 , також не виключається.
/т.1, а.к.п. 177-184/
Висновком експерта № 40 від 18.01.2017, складеним за результатами проведення судово-медичної цитологічної експертизи, згідно якому на робочій частині (об.№ 1,2) та на ручці (об.№ 3) молотка, вилученого під час слідчого експерименту, встановлена наявність крові людини, можливість походження якої від потерпілої ОСОБА_13 не виключається.
/т.1, а.к.п. 185-188/
Висновком експерта № 39 від 19.01.2017, складеним за результатами проведення судово-медичної цитологічної експертизи семи недопалків сигарет, вилучених під час огляду місця події, згідно якому на об`єктах дослідження № 1, 3, 4, 6 встановлена наявність слини, на об`єктах № 2, 4, 5, 6 виявлені клітини слизової оболонки ротової порожнини, походження слідів слини на об`єктах № 4, 6 не виключається від чоловіка, у тому числі і підозрюваного ОСОБА_6 та виключає можливість їх походження від потерпілої ОСОБА_13 ; на об`єкті № 1 походження слини можливе і не виключається можливість домішку в цих слідах як потерпілої ОСОБА_13 , так і підозрюваного ОСОБА_6 ; на об`єкті № 2 походження слідів слизової оболонки ротової порожнини могли походити і від ОСОБА_6 , але виключено їх походження від ОСОБА_13
/т.1, а.к.п. 189-193/
Висновком експерта № 41 від 20.01.2017, складеним за результатами проведення судово-медичної цитологічної експертизи шести недопалків сигарет, вилучених під час огляду місця події, згідно якому на об`єктах дослідження № 1, 5 встановлена наявність слини, можливість походження якої на об`єкті № 1 не виключається як від ОСОБА_13 , так і підозрюваного ОСОБА_6 .
/т.1, а.к.п. 194-197/
Висновком експерта №14/4.6-3449 від 18.01.2017 з ілюстративною таблицею, складеним за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого 12 слідів пальців рук розмірами 12х18мм, 13х16мм, 13х14мм, 09х10мм, 11х15мм, 09х12мм, 12х18мм, 13х18мм, 16х19мм, 15х20мм, 14х17мм, 12х12мм, вилучені 16.12.2016 в ході огляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого по АДРЕСА_3 , залишені пальцями рук особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
/т.1, а.к.п. 200-220/
Висновком експерта № 14/4.6-3419 від 16.01.2017 з ілюстративною таблицею, складеним за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи слідів папілярних узорів, вилучених 15.12.2016 в ході огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 , згідно якого 6 слідів пальців та долонь рук розмірами 09х20мм, 13х22мм, 16х18мм, 10х10мм, 45х50мм, 73х45мм залишені пальцями та долонями рук ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 10 слідів пальців рук розмірами 15х22мм, 20х22мм, 20х29мм, 18х15мм, 17х18мм, 20х17мм, 16х15мм, 12х13мм, 13х16мм залишені пальцями рук особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
/т.1, а.к.п. 223-252, т.2, а.к.п.1-15/
Висновком експерта № 9-МК з фото таблицею до нього від 06.02.2017, складеним за результатами судово-медичної експертизи, згідно якому заподіяння рани на клапті шкіри лобно-тім`яної області праворуч на трупі ОСОБА_13 , 1994 р.н., можливе ударною частиною бойка молотка, вилученого та виявленого під час слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 19.12.2016 на снігу з тильної сторони будинку на м-н 7-Зарічний м. Кривий Ріг, та представленого на експертизу, або будь-якого іншого предмета, що володіє аналогічними конструктивними властивостями.
/т.2, а.к.п. 17-21/
Висновком судово-товарознавчої експертизи №587 від 22.02.2017, згідно якого ринкова вартість з урахуванням зносу станом на 14.12.2016 комп`ютерної клавіатури «Logitech» складає 150 грн; комп`ютерної клавіатури «Defender» складає 145 грн; роутера «TP-Link» модель TL-WR740N складає 250 грн; веб-камери «Logitech» модель SW-1551CD191408 складає 327,50 грн; веб-камери «Logitech» модель HD-720P SIN1627LZ0814P8 складає 566,67 грн; веб-камери «Gemix» складає 150 грн; оптичної безпровідної миші «Logitech» складає 260 грн; оптичної безпровідної миші «Defender» складає 116,67 грн; ноутбуку «Asus» модель Е502М ХХ0030D FBWL CV031583464 та зарядний пристрій до нього складає 7037,50 грн; мобільний телефон «Samsung» модель SM-J320H/DS складає 3033,33 грн; ноутбук «Asus» чорного кольору серійний номер G5NOCX03N768188 складає 5277,00 грн; мобільний телефон «LG» модель Р710 складає 933,33 грн; сім-карти МТС і Київстар не визначалися, оскільки відсутня методична література по оцінці стартових пакетів.
/т.2, а.к.п. 23-30/
Протоколом огляду предметів від 20.12.2016 з фототаблицею, згідно якого в присутності двох понятих, оглянуто сім-карти до мобільних телефонів у кількості 4 штук з серійними номерами: НОМЕР_4 оператор «Київстар»; НОМЕР_5 оператор «Київстар»; 7604-0223-9058 оператор «Водафон»; 2300-2413-49843 оператор «Лайф», надані ОСОБА_23 , яка пояснила, що ці сім-карти належать її співмешканцю ОСОБА_35 та зберігалися у неї вдома, які вона добровільно видає та просить приєднати до матеріалів кримінального провадження.
/т.2, а.к.п. 31/
Протоколом огляду предметів від 20.12.2016, згідно якого в присутності двох понятих, оглянуто речі, які вилучені під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 19.12.2016 біля будинку № 16 7-го мкр. Зарічний м. Кривого Рогу, які знаходяться в опечатаному пакеті-сейфі № 3477276 за підписом понятих, підозрюваного, захисника, слідчого, а саме: дерев`яні палички для суші; пляшка ємкістю 2 л мінеральної води з написом «Бонаква»; 3 обгортки від цукерок «Рафаело»; чашка глиняна кофейного кольору з нашаруванням попелу на дні; 6 недопалків цигарок з написом «Winston»; пластикова прозора прямокутна коробка розміром 15х20х4 см, висотою 4 см; 2 поліетиленові пакети біло-синього кольору з написом АТБ з нашаруванням речовини бурого кольору; паперовий рахунок Інтернет-провайдера «Воля» з адресою печатними текстом: « АДРЕСА_5 листопад 2016».
/т.2, а.к.п. 32/
Протоколом огляду предметів від 26.12.2016 з фототаблицею, згідно якому в присутності двох понятих були оглянуті речі, вилучені 16.12.2016 при особистому обшуку при затриманні ОСОБА_6 : футболка синього кольору; червоні труси. При огляді цих предметів нашарувань речовини бурого кольору не виявлено.
/т.2, а.к.п. 33-34/
Протоколом огляду предметів від 26.12.2016 з фототаблицею, згідно якому в присутності двох понятих були оглянуті речі, вилучені 16.12.2016 при особистому обшуку при затриманні ОСОБА_6 : ноутбук «Asus» чорного кольору серійний номер G5NOCX03N768188, а також зарядний пристрій до нього, при включенні нотубуку на «робочому столі» маються кілька фотографій із зображенням ОСОБА_13 ; мобільний телефон «HUAWEI» серійний номер НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сим-картою Київстар НОМЕР_8 , при включенні якого в телефонній книзі мається мобільний номер телефону, який належить ОСОБА_13 . 067-810-2983 та який підписаний в телефонній книзі «Виталя Газель». При огляді записів дзвінків в телефоні, встановлено, що відсутні вхідні, неприйняті, вихідні дзвінки за період з 08.12.2016 по 13.12.2016; 2 пачки цигарок «Вінстон».
/т.2, а.к.п. 35-44/
Протоколом огляду предметів від 26.12.2016 з фототаблицею, згідно якому в присутності двох понятих були оглянуті речі, вилучені 16.12.2016 в магазині «Мобілайф»: 2 клавіатури «Logitech», «Defender»; 3 веб-камери «Logitech» модель SW-155CD191408, «Logitech» модель HD-720P SIN1627LZ0914P8, «Gemix» без маркування; 2 комп`ютерні миші «Logitech», «Defender», роутер «TP-link» модель TL-WR740N, ноутбук «Asus» модель Е502М XX00030D FBWL CV031533464 з зарядним пристроєм; 2 мобільних телефони Samsung» модель SM-J320H/DS, «LG» модель «СЕ 0168»; картонна коробка білого кольору телефону «Samsung» модель SM-J320HZKDSEK. При включенні мобільного телефону «Samsung» модель SM-J320H/DS, в телефонній книзі в графі «мій номер» фото ОСОБА_13 та мобільний телефон сім-карти НОМЕР_9 , в телефонній книзі контакт «Дима ночька» фото ОСОБА_6 та номер телефону НОМЕР_10 . В телефонній книзі у розділі дзвінків контакт «Дима ночька» зафіксовано дзвінки, зокрема, 14.12.2016: вихідний о 09.46 годині; 13.12.2016: вхідний о 21.33 год., вихідний о 21.17 год., вхідний о 20.07. год., вхідний о 14.39 год., вихідний о 14.20 год.; 12.12.2016: вхідний о 23.47 год, вхідний о 21.49 год., вхідний о 21.10 год., вхідний о 17.36 год; 10.12.2016: вхідний о 13.10 год. Мобільний телефон «LG» модель «СЕ 0168», при включені запросив код, тому оглянутим не був. При включенні ноутбуку на «робочому столі» фото ОСОБА_13
/т.2, а.к.п. 45-75/
Протоколом огляду предметів від 25.01.2017 згідно якому, в присутності двох понятих були оглянуті речі, вилучені 15.12.2016 при огляді квартири за адресою: АДРЕСА_6 : флеш-карта; 3 сім-карти «Київстар»; пластикові карти до мобільних пакетів: «Водафон» 1 шт., «Київстар» 5 шт., «МТС» 1 шт.; 6 блокнотів; технічний паспорт на колонки «Sven»; квитанція та видаткова накладна на телефон «Samsung J200H»; квитанція та видаткова накладна на ноутбук «Asus» модель Е500М ХХ0030D.
/т.2, а.к.п. 76/
Протоколом огляду предметів від 23.02.2017 з фототаблицею, згідно якому в присутності двох понятих оглянуті 4 сім-карти, для встановлення їх номерів використовується мобільний телефон «Microsoft». При підключенні сім-карти з серійним номером НОМЕР_5 оператора «Київстар», на екрані висвічується номер телефону НОМЕР_9 , яким під час слідства було встановлено користувалась ОСОБА_13
/т.2, а.к.п.77-79/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.12.2016, згідно якої було визнано речовими доказами вилучені у Хоменко 4 сім-карти з номерами: НОМЕР_4 оператор «Київстар»; НОМЕР_5 оператор «Київстар»; 7604-0223-9058 оператор «Водафон»; 2300-2413-49843 оператор «Лайф».
/т.2, а.к.п.80/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.12.2016, згідно якої було визнано речовими доказами вилучені під час особистого обшуку в приміщенні КВП ГУНП в Дніпропетровській області речі: ноутбук «Asus» чорного кольору серійний номер НОМЕР_11 ; мобільний телефон «HUAWEI» серійний номер № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; сім карта Київстар № НОМЕР_8 ; зарядний пристрій; магнітний ключ синього кольору; 2 пачки сигарок «Вінстон»; синя футболка; червоні труси.
/т.2, а.к.п.82/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.12.2016, згідно якої було визнано речовими доказами вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_2 : 7 недопалків; нігтьові зрізи з рук трупу; мікрооб`єкти з рук трупу; нижня білизна труси; фрагмент шпалери зі слідами речовини бурого кольору; фрагмент шпалери зі слідами речовини бурого кольору зі стіни; фрагмент коврового покриття зі слідами речовини бурого кольору; одна пара капців бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору; одна пара капців білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; рушник білого кольору з квітками синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; флеш-карта; 3 сім-карти «Київстар»; пластикові карти до мобільних пакетів: «Водафон» 1 шт., «Київстар» 5 шт., «МТС» 1 шт.; 6 блокнотів; технічний паспорт на колонки «Sven»; квитанція та видаткова накладна на телефон «Samsung J200H»; квитанція та видаткова накладна на ноутбук «Asus» модель E502M XX0030D; 40 ліпких стрічок зі слідами пальців рук.
/т.2, а.к.п.84/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.01.2017, згідно якої було визнано речовими доказами 45 слідів пальців рук, 1 слід долоні вилучені 16.12.2016 під час огляду речей в магазині «Мобілайф» по пр. Металургів у м. Кривому Розі; дактокарта ОСОБА_6 ; дактокарта ОСОБА_13 ; дактокарта ОСОБА_36
/т.2, а.к.п.86/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.12.2016, згідно якої було визнано речовими доказами вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_2 : 3 подушки; ковдру; халат банний.
/т.2, а.к.п.88/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.12.2016, згідно якої було визнано речовими доказами вилучені 16.12.2016 в магазині «Мобілайф» по пр. Металургів 25-г м. Кривого Рогу майно: 2 клавіатури «Logitech», «Defender»; 3 веб-камери «Logitech» модель SW-155CD191408, «Logitech» модель HD-720P SIN1627LZ0914P8, «Gemix» без маркування; 2 комп`ютерні миші «Logitech», «Defender»; роутер «TP-link» модель TL-WR740N; ноутбук «Asus» модель Е502М XX00030D FBWL CV031533464 з зарядним пристроєм; 2 мобільних телефони Samsung» модель SM-J320H/DS, «LG» модель «СЕ 0168»; картонна коробка білого кольору телефону «Samsung» модель SM-J320H/І S.
/т.2, а.к.п.90/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.12.2016, згідно якої було визнано речовими доказами вилучені 19.12.2016 під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 біля буд № 16 7-го Зарічного м. Кривий Ріг: молоток; презерватив; дерев`яні палички для суші; пляшка ємністю 2 л мінеральної води з написом «Бонаква»; 3 обгортки від цукерок «Рафаело»; чашка глиняна кофейного кольору з нашаруванням попелу на дні; 6 недопалків цигарок з написом «Winston»; пластикова прозора прямокутна коробка розміром 15х20 см, висотою 4 см; 2 поліетиленові пакети біло-синього кольору з написом «АТБ», з нашаруванням речовини бурого кольору; паперовий рахунок Інтернет-провайдера «Воля» з адресою печатним текстом «7-й Зарічний м-н б. 16 кв. 134 м.Кривий Ріг, 5016 листопад 2016».
/т.2, а.к.п.92/
Постановою про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.02.2017, згідно якої було визнано речовими доказами зразки крові ОСОБА_13 , зразки крові та слини ОСОБА_6 , а також вилучені під час проведення судово-цитологічної експертизи судово-медичним експертом на фрагментах марлі залишки змивів та витяжок з досліджених об`єктів.
/т.2, а.к.п.94/
Положеннями ст.22 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен перевірити не тільки докази обвинувачення, а і докази сторони захисту на спростування обвинувачення, що узгоджується з вимогами ст.7 КПК України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.
У судових дебатах сторона захисту просила кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 121 КК України.

Аналізуючи у сукупності та системному взаємозв`язку досліджені у судовому засіданні письмові матеріали кримінального провадження, показання свідків, потерпілих, обвинуваченого , а також висновки судових експертиз, судова колегія приходить до наступного.

Кваліфікація злочинів проти життя та здоров`я особи передбачає здійснення кримінально-правової оцінки таких суспільно небезпечних і протиправних діянь, які, посягаючи на життя й здоров`я особи, руйнують і спотворюють ці найцінніші блага, а також наражають на небезпеку заподіяння їм шкоди, що відображено, у тому числі, в постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 7 лютого 2003 р.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При вчиненні такого злочину проти життя, як вбивство, руйнується і життя, і здоров`я потерпілого. Заподіяння ж особі побоїв, мордувань, умисного легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження не призводить до втрати життя, хоча при цьому страждає здоров`я.
Суспільні відносини у сфері охорони життя та здоров`я особи також є безпосередніми об`єктами відповідних злочинів.
Життя особи це особлива форма існування людини (людського організму), що характеризується цілісністю та здатністю до самоорганізації; це найважливіше благо, яке, в разі смерті людини, не може бути відновлено. Життя людини характеризується реактивністю, диханням, мисленням, чутливістю, баченням, спілкуванням, харчуванням, ростом, рухом, обміном речовини, розмноженням тощо.
При кваліфікації злочинів проти життя та здоров`я особи слід звернути особливу увагу на сукупність усіх ознак, які утворюють та вказують на наявність саме відповідного (вірного) складу злочину, який був вчинений обвинуваченим, незалежно від того за якою статтею КК України пред`явлено обвинувачення.
Аналізуючи показання обвинуваченого, дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, виходячи із сукупності досліджених судом обставин, способу вчиненого діяння, знаряддя злочину, характеру та локалізації тілесних ушкоджень потерпілої, що знаходились в прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, не залишивши без уваги жодної пом`якшуючої або обтяжуючої його ознаки, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 винен у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за п.13 ч.2 ст.115 КК України за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Так, суд погоджується з пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням відповідно до наступного.

Основним з основних критеріїв, який відмежовує умисне вбивство від умисного тяжкого тілесного ушкодження є суб`єктивна сторона - ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій через призму об`єктивної сторони вчинення дій, які призвели до настання негативних наслідків, які узгоджуються з п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 року N 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", а саме, питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Таким чином, розмежовуючи умисне вбивство та заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, необхідно визначити ознаки, які характеризують об`єктивні прояви складу злочину, обставини, які вказують на умисел позбавити особу життя. Сама лише локалізація тяжкого тілесного ушкодження та спосіб його нанесення, без урахування інших обставин, не свідчать про умисел на позбавлення життя. Позбавлення життя особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли обвинувачений усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті людини і бажає їх настання. За відсутності умислу на позбавлення людини життя дії обвинуваченого кваліфікуються за їх фактичними наслідками.

У контексті судового розгляду вказаного кримінального провадження умисне нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 молотком восьми ударів по голові в життєво важливі ділянки людського тіла, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознаками небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої, фізичну переважність обвинуваченого над потерпілою як до спричинення тілесних ушкоджень, не кажучи про її стан коли були завдані перші удари , усвідомлення та бажання ОСОБА_6 настання негативних наслідків у вигляді смерті для потерпілої нанесення ним численних тілесних ушкоджень, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілій, обґрунтовано оцінено судом як бажання настання смерті потерпілої, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство. Враховуючи ці обставини обвинувачений не міг не розуміти, що його дії приведуть до смерті потерпілої.

З наведеного вбачається, що чисельність тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій, їх локалізація, механізм нанесення беззаперечно свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 мав прямий умисел на вбивство потерпілої.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності у нього умислу на спричинення смерті потерпілій суд відхиляє, з точки зору зменшення обвинуваченим своєї ролі у скоєному та можливості уникнути відповідальності за вчинене діяння. ОСОБА_6 після спричинених численних тілесних ушкоджень потерпілій молотком усвідомлюючи ймовірність настання смерті, відразу не вжив жодних заходів щодо виклику та надання їй медичної допомоги, натомість залишив місце злочину. Таку поведінку і покази обвинуваченого суд розцінює як намір уникнути відповідальності за вчинене.

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, письмові докази у їх сукупності, характер взаємовідносин між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою які передували злочину, характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень, свідчать, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої. Суд визнає показання потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків: ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , дані, що містить протокол огляду місця події від 15.12.2016, протокол слідчого експерименту від 19.12.2016 року та додатки до них, всі наведені вище висновки експертів, протоколи оглядів предметів, постанови про визнання речових доказів, показання самого обвинуваченого, в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_13 .
При цьому суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин подій, які відбулись на фоні конфліктних стосунків між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_13 , і які мали тенденцію до загострення, умов, за яких виникли стосунки (нецензурна лайка потерпілої вбік обвинуваченого, що призвело до обурення останнього), обстановку, в якій вона відбувалась (взаємні образи), ці дані вказують на наявність у ОСОБА_6 мотиву вбивства розправа на фоні гострої неприязні. Суд також враховує спосіб і знаряддя заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень загиблій ОСОБА_13 (забиті рани від дії тупого твердого предмету, що має жорстку конструкцію з ударною поверхнею в межах контакту), їх кількість (не менше 8 ударів в область голови, не менше 3 ударів у верхні кінцівки), характер і локалізацію (садна правого передпліччя та кисті; відкрита черепно-мозкова травма; переломи виличних кісток, носових, верхніх щелеп по середній лінії з повним розтрощенням лівої, решітчастої кістки, розтрощення правої скроневої кістки; садна на задано-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині; садна на тильній поверхні дистальної голівки п`ятої п`ясної кістки та на тильній поверхні основної фаланги третього пальця правої кисті), силу завданих ударів (дуже велика сила удару), підшукання знаряддя злочину (переміщення обвинуваченого під час конфлікту до ванної кімнати, де знаходився молоток).
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_13 і бажав їх настання, а тому вважає доведеним, що ОСОБА_6 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_13 і реалізував свій намір, умисно заподіявши їй смерть.
Те, що обвинувачений наносив численні удари молотком (не менше 8 ударів) зі значною силою в життєво важливий орган людини (голову потерпілої) та подальшу поведінку обвинуваченого з приховання знаряддя злочину- молоток, який був виявлений на відстані приблизно п`яти метрів від пакету з сміттям, який викинув обвинувачений, а також слідів його перебування в квартирі потерпілої ОСОБА_13 , також свідчить про його умисел на вчинення вбивства потерпілої.
До тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що ним було завдано чотири удари молотком потерпілій ОСОБА_13 , з яких: три удари по голові, один удар по плечам, а також залишення ним ОСОБА_13 в квартирі живою суд відноситься критично з огляду на наступне.
Згідно висновків експерта № 2236 від 16.01.2017 та № 2236/2 від 18.01.2017 встановлена сила нанесених ударів (мала місце дуже велика сила удару), кількість нанесених ударів та їх локалізація (в область голови було нанесено не менше 8 ударів, в область верхніх кінцівок було завдано не менше 3 ударів), час спричинення тілесних ушкоджень (тілесні ушкодження прижиттєві та виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу, який становить від хвилин до десятків хвилин), спростовують захисну версію обвинуваченого ОСОБА_6 про нанесення ним лише чотирьох ударів молотком потерпілій ОСОБА_13 , з яких:три удари в область голови та одного удару по плечам. Також вказані медичні висновки спростовують припущення обвинуваченого ОСОБА_6 про заподіяння решти тілесних ушкоджень іншою собою, після залишення ним квартири потерпілої ОСОБА_13 , адже експертом встановлений незначний проміжок часу між нанесенням виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.
Оцінюючи проведений органом досудового розслідування слідчий експеримент на відповідність вимогам ст. 240 КПК України, суд встановив, що вказана процесуальна дія, за результатами якої було складено протокол 19.12.2016 з додатками до нього, відеозаписами, проведено у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства.
Слідчий експеримент за своєю юридичною природою є виключно способом перевірки показань будь-якого учасника кримінального провадження з певним процесуальним статусом. На підставі досліджених у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту, повністю підтверджується обвинувачення, яке у сукупності з іншими доказами, вказує на вчинення саме ОСОБА_6 цього злочину, оскільки, він послідовно, ретельно з відображенням деталей відтворив свої дії, які були відомі і могли бути відомі виключно особі, що скоїла цей злочин. Так, в момент нанесення останнім тілесних ушкоджень потерпілій обвинувачений був одягнутий лише у нижню білизну. В подальшому ОСОБА_6 пішов палити цигарку на кухню, після чого зібрав на кухні сміття в пакет і викинув з вікна на вулицю, забрав у потерпілої майно: мобільний телефон Самсунг, 2 ноутбуки, 2 комп`ютерні клавіатури, 3 веб-камери, роутер, а лише після цього залишив квартиру потерпілої ОСОБА_13 . Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать про те, що після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_13 , обвинувачений на протязі тривалого часу перебував в квартирі потерпілої, що виключає нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_13 іншою особою. Вказані обставини також підтверджуються Довідкою щодо аналітичного опрацювання інформації виїмки від операторів ПрАТ «Київстар», згідно якої ОСОБА_6 перебував в зоні події до 09.26 години 14 грудня 2016 року, тобто в приблизний час настання смерті потерпілої ОСОБА_13 .
Також, висновком експерта № 2236/2 від 18.01.2017 встановлено, що всі виявлені у потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, що має жорстку конструкцію з ударною поверхнею в межах контакту, - обмеженою площиною близько за формою до округлої, розміром близько 23х25 мм, ймовірніше опуклою в центрі, які були спричинені у швидкій послідовності одне за одним, повністю виключає можливість нанесення потерпілій тілесних ушкоджень різними предметами у різний час. Вказані висновки експерта повністю спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про залишення ним квартири до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_13 , які спричинили її смерть.
Твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_13 , завдаючи ударів молотком потерпілій по голові та плечам, не впливає на вказані вище висновки суду про наявність у нього раптового виниклого умислу на вбивство ОСОБА_13 , а сама по собі належність предмета до побутового не усуває відповідальності за умисне вбивство шляхом його застосування.
Окрім цього, суд оцінюючи дії ОСОБА_6 щодо заволодіння 14 грудня 2016 року майном належного потерпілій ОСОБА_13 , вважає вчинення цих дій таємним, оскільки потерпіла ОСОБА_13 після отриманих від обвинуваченого тілесних ушкоджень могла робити самостійні активні дії рухати кінцівками, кричати, на протязі незначного дуже короткого часу. Окрім цього обвинувачений ОСОБА_6 достовірно знав, що вилучене ним майно у потерпілої ОСОБА_13 йому не належить. Про корисливий мотив вчинення крадіжки вказують подальші дії обвинуваченого ОСОБА_6 по розпорядженню цим майном, а саме передання викраденого майна під заставу, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також протоколом огляду предметів, які були вилучені в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».
В той же час оцінюючи показання свідка ОСОБА_21 стосовно зазначення ним дати події, суд відноситься до названої цим свідком дати критично, адже з часу події до моменту розгляду справи в суді пройшов значний час, який вплинув на сприйняття вказаним свідком часових меж події, про яку він повідомляв в суді. В іншій частині показання вказаного свідка у суду не викликають сумнівів стосовно їх достовірності, оскільки вони узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Також, перевіряючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він себе обмовив під час досудового слідства, визнавши вину під впливом фізичного і психологічного тиску працівників поліції суд зазначає наступне. Так, обвинувачений ОСОБА_6 зазначав про застосовування до нього працівниками поліції до надання йому захисника недозволених заходів психологічного та фізичного тиску в даному кримінальному провадженні з метою отримання його зізнання. В той же час з Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину вбачається, що ОСОБА_6 було фактично затримано працівниками поліції, згідно положень ст. 208 КПК України, 16 грудня 2016 року о 13-30 годині. Цього ж дня на підставі повідомлення СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Дніпропетровській області було призначено адвоката ОСОБА_27 для здійснення захисту затриманому ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115-1 ККУ.
16 грудня 2016 року слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розглянуто клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 за участі адвоката ОСОБА_27 . Із матеріалів ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року, справа № 216/6088/16-к не вбачається, що ОСОБА_6 , або його захисником ОСОБА_27 , було повідомлено слідчого суддю Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про здійснення працівниками поліції на ОСОБА_6 недозволених заходів психологічного та фізичного тиску.
Окрім цього протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було складено слідчим о 17.25 год. 16 грудня 2016 року у присутності двох понятих, за участі адвоката ОСОБА_27 , що підтверджується наявністю особистих підписів вказаних осіб у цьому протоколі. Також у протоколі мається зазначення затриманого ОСОБА_6 про те, що він клопотань, заяв та скарг не має.
Крім того, 19 грудня 2016 року під час огляду ОСОБА_6 судово-медичним експертом, обвинувачений ОСОБА_6 повідомляв експертові, що до 14 грудня 2016 року, 14 грудня 2016 року та після 14 грудня 2016 року, йому ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв. Згідно висновку експерта № 2328 від 19.12.2016, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якого у останнього будь-яких об`єктивних ознак, які могли б свідчити про наявність тілесних ушкоджень на момент огляду не виявлено.
Також ці доводи обвинуваченого ОСОБА_6 були предметом перевірки з боку слідчих органів. Так, постановою слідчого від 09.10.2018 у кримінальному провадженні № 0001076 від 03.09.2018 за ч. 1 ст. 365 КК України за заявою обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування недозволених методів досудового розслідування провадження закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Із вказаної постанови вбачається, що згідно висновку службової перевірки, встановлено, що ОСОБА_6 відразу був доставлений до слідчого СВ КВП, супровід співробітники Покровського ВП не здійснювали. Згідно медичних довідок з ІТТ № 2 на стан здоров`я ОСОБА_6 не скаржився, під час перебування в умовах ІТТ № 2 до керівництва не звертався з приводу проведення медичного обстеження, щодо наявності у нього тілесних ушкоджень. Крім того ОСОБА_6 від надання будь-яких пояснень відмовився посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Таким чином, колегія суддів перевіривши обставини зазначені обвинуваченим ОСОБА_6 щодо застосовування до нього працівниками поліції до надання йому захисника недозволених заходів психологічного та фізичного тиску в даному кримінальному провадженні, з метою отримання його зізнання, приходить до висновку, що окрім заяв, будь-яких доказів вказаних обставин обвинуваченим та його захисником суду не надано. За таких обставин колегія суддів вважає, що зазначені обвинуваченим ОСОБА_37 обставини застосування недозволених методів досудового розслідування не знайшли свого підтвердження у ході судового слідства.
У частині посилання обвинуваченого на недопустимість доказів отриманих під час слідчого експерименту, суд зауважує, що положення цієї норми слід тлумачити в системному зв`язку з ч. 1 ст. 95 КПК України, яка указує, що розуміється під показаннями в цій статті це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Тому в розумінні положень ст. 95 КПК України протокол слідчого експерименту не може бути автоматично визнаний недопустимим, а навпаки він може вважатися доказом в силу ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України.
Разом із тим, суд вважає, що оцінка протоколу слідчого експерименту, в якому зазначені пояснення підозрюваного, які він в подальшому змінив під час судового розгляду, оцінюється судом особливо прискіпливо та критично з урахуванням того, чи є цей доказ винуватості особи єдиним, маючи вирішальне значення в даному кримінальному провадженні, або навпаки підтверджується сукупністю інших переконливих доказів, чи посилався обвинувачений на примусовий характер цих показань і наскільки переконливими є докази та обставини, що підтверджують ці його скарги тощо. Однак у даному кримінальному провадженні доводи ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених заходів психологічного та фізичного тиску не знайшли свого підтвердження, а протокол слідчого експерименту є лише одним із доказів, які були досліджені й оцінені судом в їх сукупності. За таких обставин у колегії суддів відсутні обґрунтовані сумніви стосовно обставин відшукання знаряддя злочину під час слідчого експерименту, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_27 .
Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно причетності до вчинення злочину іншої особи, зокрема дівчини на ім`я ОСОБА_17 , яку, зі слів обвинуваченого, чекала потерпіла з огляду на те, що на момент смерті потерпілої саме обвинувачений перебував в квартирі ОСОБА_13 . За таких обставин колегія суддів вважає, що вказані твердження обвинуваченого ОСОБА_6 не є щирими, а є намаганням переконати суд у своїй непричетності до вбивства потерпілої.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 в повній мірі викритий у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії: за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство;за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень , сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин та кримінальний проступок.
За висновком судово-психіатричної експертизи №297 від 27.12.2016 ОСОБА_6 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходиться та за своїм психічним станом може розуміти свої дії та керувати ними, в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. В період часу, який відноситься до інкримінованого діяння (14.12.2016) ОСОБА_6 будь-яким психічним захворюванням не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився та за своїм психічним станом міг розуміти свої дії та керувати ними /т.1 а.к.п.173-179/.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, останній раз 16 серпня 1999 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 94, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України 1960 року (т.2, а.к.п. 117-119); за місцем мешкання характеризується посередньо (т. 2 а.к.п. 116); під наглядом лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває (т.2 а.к.п. 11-112); на військовому обліку в Дзержинсько-Довгинцівському ОРВК не перебуває (т.2 а.к.п. 113).
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за умисне вбивство, звільнившись з місць позбавлення волі знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини та кримінальний проступок проти власності. Своїми умисними діями обвинувачений позбавив життя потерпілу, тобто посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається Державою. Позбавляючи потерпілу життя у спосіб, встановлений судом, а саме завдання численних ударів молотком в область голови потерпілої, залишення її в такому стані, характеризують дії обвинуваченого на місці злочину нелюдським ставленням до життя інших людей.
Аналізуючи спосіб вчинення ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, його усвідомлення безпорадного стану потерпілої під час крадіжки, місце скоєння місце постійного мешкання потерпілої, відсутність каяття у вчиненому, колегія суддів вбачає в таких діях ОСОБА_6 відверте знехтування цінностей суспільства.
Враховуючи у сукупності та оцінюючи в системному взаємозв`язку досліджені у судовому засіданні докази, якими підтверджується обвинувачення, суд при визначенні ОСОБА_6 виду та розміру покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до наступного.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого через незначний проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком аналогічним способом - виключно у зухвалий спосіб щодо осіб жіночої статі, які фізично не могли чинити опір та захистити себе від протиправних посягань останнього, на ґрунті гострої неприязні, нанесення один за одним ударів підшуканим у помешканні потерпілих жінок молотком в область голови.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчинення злочину, за який закон передбачає таке покарання. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
При вчиненні такого злочину проти життя, як вбивство, руйнується і життя, і здоров`я потерпілого. Заподіяння ж особі побоїв, мордувань, умисного легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження не призводить до втрати життя, хоча при цьому страждає здоров`я.
Суспільні відносини у сфері охорони життя та здоров`я особи також є безпосередніми об`єктами відповідних злочинів.
Життя особи це особлива форма існування людини (людського організму), що характеризується цілісністю та здатністю до самоорганізації; це найважливіше благо, яке, в разі смерті людини, не може бути відновлено. Життя людини характеризується реактивністю, диханням, мисленням, чутливістю, баченням, спілкуванням, харчуванням, ростом, рухом, обміном речовини, розмноженням тощо.
Колегія суддів дійшла висновку про врахування обставин, які мають суттєве значення для призначення обвинуваченому покарання.
У судовому засіданні обвинувачений частково визнав вину у скоєному, проте судом не встановлено обставин щирого каяття, оскільки щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та реальним бажанням виправити ситуацію, що склалася, обвинувачений не проявив усвідомлення неправомірності своїх діянь.
Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «…Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».
Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів зазначено в ч. 2 ст. 65 КК України.
Відповідно до ст.ст. 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Цими найважливішими конституційними нормами ОСОБА_6 знехтував, вчинивши повторно вбивство, що свідчить про те, що такі дії для ОСОБА_6 є нормою, що підтверджує його особливу суспільну небезпеку і вперте небажання адаптуватись до нормального життя на волі. Позбавляючи потерпілу життя у спосіб, встановлений колегією суддів, обвинувачений усвідомлював її безпорадність та відчай в цей момент, і такі дії обвинуваченого на місці злочину характеризуються нелюдським ставленням до життя інших людей.

Аналізуючи спосіб вчинення ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, його усвідомлення безпорадного стану потерпілої, відсутність каяття у вчиненому, колегія суддів вбачає в таких діях обвинуваченого відверте знехтування цінностей суспільства і вважає його виключно небезпечним.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до переконання, що довічна ізоляція ОСОБА_6 від суспільства відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання у виді довічного позбавлення волі і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, і також, на думку суду, призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, оскільки категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права передусім є недискримінаційним підходом, та не є неупередженістю, оскільки, це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину за ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України та межі покарання за санкцією цієї статті КК відповідатимуть один одному, а й те, що покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Рішенні КСУ від 02.11.2004 р. за № 15-рп/2004 у справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 КК України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) та практикою ЄСПЛ, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним, що узгоджується з рішенням ВП ЄСПЛ у справі Scoppola v. Italy № 2 (Скоппола проти Італії № 2) від 17.09.2009 р.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинені кримінальні правопорушення колегія суддів керується вимогами статті 70 КК України, призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Таким чином, врахувавши дані про особу ОСОБА_6 , який будучи фізично здоровою, працездатною людиною, не вважаючи життя людини найвищою цінністю, у поєднанні із тяжкістю та особливостей вчинених кожного з кримінальних правопорушень, у тому числі та насамперед, стосовно вбивства, а також крадіжку, скеровану на заволодіння належного потерпілій майна та його використання на власний розсуд, чим поставив життя потерпілої нижче від своїх бажань, нехтуючи загальнолюдськими цінностями, враховуючи думку потерпілих, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 становить особливу небезпеку для суспільства і вважає, що єдиним достатнім покаранням для останнього, з огляду на його особистість, в частині притягнення раніше до кримінальної відповідальності та відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, які не забезпечили мету покарання у виді виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, є призначення йому самого тяжкого покарання, передбаченого нормами КК України, а саме у виді довічного позбавлення волі, оскільки, покарання у виді позбавлення волі на певний строк не можливо застосувати з вищеописаних підстав. Наявність будь-яких обставин, що пом`якшують покарання повністю нівелюються тяжкістю, характером, механізмом, зухвалістю вчиненого особливо тяжкого злочину стосовно потерпілої.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_6 довічного позбавлення волі колегія суддів, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Обставини, передбачені ст. 64 КК України, які виключають призначення ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення, судовою колегією не встановлені.
Остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити за правилами частини 2 ст. 70 КК України, згідно якої при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів, якщо хоч один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Окрім того, потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в межах даного кримінального провадження, заявлено цивільний позов, в якому останні просять суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду, заподіяну злочином у розмірі 55669,66 грн. та моральну шкоду заподіяну злочином в розмірі по 500 000,00 грн. кожному.
В обґрунтування позову зазначено, що кримінальним правопорушенням було викрадено обвинуваченим наступне майно: комп`ютерна клавіатура «Logitech» вартістю 150 грн; комп`ютерна клавіатура «Defender» вартістю 145 грн; роутер (безпровідний маршрутизатор) «TP-Link» вартістю 250 грн; веб-камера «Logitech» вартістю 327,50 грн; веб-камера «Logitech» вартістю 566,67 грн; веб-камера «Gemix» вартістю 150 грн; оптична безпровідна миша «Logitech» вартістю 260 грн; оптична безпровідна миша «Defender» вартістю 116,67 грн; ноутбук «Asus» з корпусом білого кольору вартістю 7037,50 грн; ноутбук «Asus» з корпусом чорного кольору вартістю 5277,00 грн; мобільний телефон «Samsung» вартістю 3033,33 грн; мобільний телефон «LG» вартістю 933,33 грн. на загальну суму 18247,00 грн. Окрім цього цивільними позивачами було витрачено: 10730,00 грн на поховання, що підтверджується накладною від 18.12.2016 № 164; 25933,59 грн. на поминальні обіди, що підтверджується рахунками від 20.12.2016, 22.12.2016, 22.01.2017 та чеком № 508 від 16.12.2016; 759,07 за послуги з підготовки тіла до поховання, що підтверджується квитанцією від 19.12.2016.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Оскільки розмір матеріальної шкоди в розмірі 55669,66 грн. повністю підтверджується наявною судово-товарознавчою експертизою за № 587 від 22.02.2017 та наявними квитанціями, тому з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 , як особи яка понесла вказані витрати згідно квитанцій, підлягає стягненню вказана сума матеріальної шкоди.
Стосовно стягнення моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
В судовому засіданні встановлено неправомірність дій обвинуваченого ОСОБА_6 відносно потерпілої ОСОБА_13 внаслідок завдання їй смерті та подальше викрадення належного її майна, що вказує на втрату батьками ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) своєї дитини, а також моральний стан онуки дочки померлої, яка залишилась у малолітньому віці (2014 року народження) сиротою, що беззаперечно вказує на душевні страждання останніх спричинених втратою дочки та наявності підстав для відшкодування моральної шкоди.
Тому, залежно від характеру вчиненого злочину, фактичних обставин справи, майнового стану обвинуваченого, глибини фізичних та душевних страждань потерпілих у зв`язку із втратою дочки, ступеня вини обвинуваченого, яка встановлена під час розгляду даної справи, а також із урахуванням вимог розумності та справедливості, а також доведеності розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає необхідним стягнути на користь потерпілих з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди одноразово суму розмірі по 500 000,00 грн. кожному з них.
Запобіжний захід обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
З метою забезпечення виконання вироку, враховуючи, що обвинуваченому призначається покарання у виді довічного позбавлення волі, йому слід залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. Не зважаючи на те, що обвинуваченому призначається покарання у виді довічного позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити у вироку початок строку покарання з зарахуванням терміну тримання під вартою, оскільки це має кримінально-правове значення для засудженого і реалізацію його прав у майбутньому, в тому числі й права на помилування, передбаченого ч. 2 ст. 87 КК України та Указом Президента України «Про Положення про порядок здійснення помилування» від 21 квітня 2015 року.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічних експертиз від 18.01.2017 № 14/4.6-3449 в розмірі 2646,20 грн. та від 16.01.2017 № 14/4.6-3419 в розмірі 2646,20 грн., судово-товарознавчої експертизи № 587 від 22.02.2017 в розмірі 410,00 грн., відповідно до ст. 122, 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України 5 (п`ять ) років обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст.70,72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, зарахувати ОСОБА_6 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 16 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили без змін.
Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином грошову суму в розмірі 55 669 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) гривень 66 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином одноразово грошову суму в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином одноразово грошову суму в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
Речові докази:
4 сім-карти серійними номерами: НОМЕР_4 оператор «Київстар»; НОМЕР_5 оператор «Київстар»; 7604-0223-9058 оператор «Водафон»; 2300-2413-49843 оператор «Водафон», які належать ОСОБА_6 , та зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0371/17), - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 або уповноваженим ним особам;ноутбук «Asus» чорного кольору серійний номер G5NOCX03N768188, зарядний пристрій до нього, мобільний телефон «HUAWEI» серійний номер НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім-картою Київстар НОМЕР_8 , які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0368/17), - повернути потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; магнітний ключ синього кольору, 2 пачки цигарок Вінстон, синя футболка, червоні труси, які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0371/17), - знищити;7 недопалків, нігтьові зрізи з рук трупу, мікрооб`єкти з рук трупу, труси, фрагмент шпалери зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент коврового покриття зі слідами речовини бурого кольору, 2 пари капців зі слідами речовини бурого кольору, рушник білого кольору з квітками, 40 липких стрічок зі слідами рук, які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0369/17), - знищити;флеш-карту, 3 сім-карти Київстар, пластикові карти до мобільних пакетів: Водофон 1 шт., Київстар 5 шт., МТС 1 шт., 6 блокнотів, технічний паспорт на колонки Свен, квитанція та видаткова накладна на телефон Самсунг J200H, квитанція та видаткова накладна на ноутбук «Asus» моделі Е502М ХХ0030D, які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0369/17), - повернути потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;45 слідів пальців рук, 1 слід долоні, дактилокарта ОСОБА_6 , дактилокарта ОСОБА_13 , дактилокарта ОСОБА_36 , які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0370/17), - знищити;
3 подушки, ковдра, халат банний, які зберігаються в Покровському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1476), - повернути потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;комп`ютерну клавіатуру «Logitech», комп`ютерну клавіатуру «Defender», роутер «TP-Link» модель TL-WR740N, веб-камеру «Logitech» модель SW-1551CD191408, веб-камеру «Logitech» модель HD-720P SIN1627LZ0814P8, веб-камеру «Gemix», оптичну безпровідну мишу «Logitech», оптичну безпровідну мишу «Defender», ноутбук «Asus» модель Е502М ХХ0030D FBWL CV031583464 та зарядний пристрій до нього, мобільний телефон «Samsung» модель SM-J320H/DS з картонною коробкою, мобільний телефон «LG» модель СЕ0168, які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0366/17), - повернути потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;молоток, презерватив, дерев`яні палички для суші, пляшка ємкістю 2 л мінеральної води з написом «Бонаква», 3 обгортки від цукерок «Рафаело», чашка глиняна кофейного кольору, 6 недопалків цигарок «Вінстон», пластикова прозора коробка розмірами 15х20 см, 2 поліетиленові пакети біло-синього кольору з написом «АТБ», паперовий рахунок Інтернет-провайдера «Воля», які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0364/17), - знищити;зразки крові ОСОБА_13 , зразки крові та слини ОСОБА_6 , фрагменти марлі, залишки змивів та витяжок з досліджених об`єктів, які зберігаються в камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0365/17), - знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 5702 (п`ять тисяч сімсот дві) гривні 40 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3