Номер провадження: 11-сс/813/75/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Одеса

головуючий суддя: ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 08 жовтня 2020 року, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001582, внесеному до ЄРДР 06.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 08 жовтня 2020 року, задоволено клопотання інспектора СД Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001582, внесеному до ЄРДР 06.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Накладено арешт на майно газозаправних станцій, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (, адреса: 65031, Одеська область, м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 39Е), з забороною права користування, а саме:

?газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Одеса вул. Іцхака Рабіна, 28;

?газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Одеса, провул. Іподромний, 1;

?газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, ЗГ.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, безпідставною та недоведеною з підстав викладених нижче:

- клопотання інспектора не є достатньо обґрунтованим, оскільки всупереч вимог ст. 171 КПК України не містить конкретного визначення правових підстав і мети на обґрунтування необхідності арешту майна;

- звертає увагу, що у клопотанні слідчого відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати;

- з дати внесення відомостей до ЄРДР по теперішній час жодній особі про підозру не повідомлено, цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи до ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» не заявлено.

У зв`язку з викладеним просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 08 жовтня 2020 року, та постановити нову ухвалу, якою в задоволені клопотання інспектора СД Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001582, внесеному до ЄРДР 06.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, відмовити.

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання інспектора.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Проте, при розгляді клопотання слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси не були виконані вимоги вказаних норм права.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Пославшись в ухвалі на приписи ст. 170 КПК України та завдання кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на газозаправні станції, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; м. Одеса, провул. Іподромний, 1; АДРЕСА_2 ., проте, не зазначив жодного обґрунтування, передбаченого ст. 170 КПК України.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона відтворює зміст клопотання інспектора, посилання на ст. 170 КПК України, але вона не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення, тому ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а отже незаконною і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

З клопотання інспектора вбачається, що в провадженні Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеський області перебуває кримінальне провадження №0001582, внесене до ЄРДР 06.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні інспектор СД Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про арешт майна, а саме: газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Одеса вул. Іцхака Рабіна, 28; газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Одеса, провул. Іподромний, 1; газозаправної станції, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, ЗГ.

Мотивуючи необхідність накладання арешту на вказане майно інспектор вказав на те, що ТОВ « ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (, адреса: 65031, м. Одеса, вул Михайла Грушевського 39Е,) та ТОВ «АКТИВЕГАЗ» ( адреса: 65023, м. Одеса, Жуковського 15, кв.2) розміщено газозаправні станції, які розташовані за адресою: м. Одеса вул. Іцхака Рабіна, 28; м. Одеса, провул. Іподромний, 1; м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, ЗГ, без належної документації та відповідних ліцензій.

Аналіз змісту матеріалів, долучених до клопотання інспектора свідчить, що у клопотанні інспектора не дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, адже, окрім витягу з ЄРДР, заяви про вчинення злочину, протоколу допиту заявника, протоколів огляду місця події від 19.08.2020 року, витягу з інформаційної бази щодо наявності ліцензії, постанови про призначення судових експертиз, жодних інших доказів, які б свідчили про наявність законних підстав для накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», яке на думку інспектора є предметом кримінального провадження, не надано з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 272 КК України кримінальна відповідальність передбачена за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Проте, клопотання інспектора не містить відомості щодо встановлених обставин, які б свідчили про порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на вищезазначених газозаправних станціях особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Більш того, представником ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» надано до суду апеляційної інстанції документи, які підтверджуються протилежні обставини, а саме: довідку про надання послуг із технічного обслуговування АГПЗ №01/05-20 від 01.05.2020 року, укладену між ТОВ «7 Мікрас» та ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ»; дозволи ГТУ Держпраці в Одеський області виданні ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» на експлуатацію обладнання призначене для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі, у тому числі на АГЗП за адресами: м. Одеса вул. Іцхака Рабіна, 28, від 26.06.2019 року (діє до 26.06.2024 року);м. Одеса, провул. Іподромний, 1, від 26.06.2019 року (діє до 26.06.2024 року); м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, ЗГ, від 26.06.2019 року (діє до 26.06.2024 року).

Із доданого до клопотання слідчого витягу з ЄРДР №0001582, вбачається що дані відносно ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» внесенні за ч. 1 ст. 272 КК України та жодним чином вказана стаття не вказує на наявність кримінального правопорушення у разі відсутності належної документації для здійснення будівельних робіт та ведення в експлуатацію газозаправних станцій та ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, оскільки обов`язковою ознакою зазначеного кримінального правопорушення, є порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, а матеріали провадження не містять будь-яких відомостей, які б вказували на такі обставини.

З огляду на це, є незрозумілим, на встановлення істини та обставин, якого саме кримінального правопорушення посилається інспектор у клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі та мотивував своє рішення щодо необхідності задоволення клопотання інспектора.

Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не доведена обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, за фактом якого внесені відомості в ЄРДР, та за вказаних обставин наявність складу цього кримінального правопорушення, тому апеляційний суд відзначає, що у даному випадку достатніх правових підстав для арешту майна ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» в рамках вказаного кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України немає, а доводи клопотання є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому згідно з п.5) ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Окрім того, ч. 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на те, що під час апеляційного розгляду скарги встановлені обставини, які свідчать про неврахування слідчим суддею низки обставин, а також документів, які в свою чергу свідчать про необґрунтованість як клопотання слідчого, так і ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає, що має місце не співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в тому числі позбавлення власника майна права користуванням ним за відсутності у такого майна ознак, передбачених ст. 98 КПК України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що надані інспектором матеріали, не відповідають вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, адже вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, тому, апеляційний суд вважає, що накладення арешту на зазначене вище майно, є безпідставним.

Визнаючи доводи апеляційної скарги обґрунтованими, апеляційний суд виходить з того, що, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 370-372, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 08 жовтня 2020 року, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001582, внесеному до ЄРДР 06.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання інспектора СД Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про арешт газозаправних станцій, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (, адреса: 65031, Одеська область, м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 39Е), розташованих за адресою: м. Одеса вул. Іцхака Рабіна, 28; м. Одеса, провул. Іподромний, 1; м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, ЗГ, у кримінальному провадженні №0001582, внесеному до ЄРДР 06.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4