Справа № 545/3239/20
Провадження № 1-кп/545/253/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000825 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стецьківка Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 квітня 2007 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.186 КК України до 30 діб арешту;

- 26 серпня 2008 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.69, ст.304, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10 вересня 2012 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 05 травня 2014 року Полтавським районний судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 04 листопада 2014 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України враховано вирок Диканського районного суду Полтавської області від 05 травня 2014 року та остаточно засуджений на 2 роки 5 місяців позбавлення волі;

- 22 серпня 2016 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 07 квітня 2017 року Диканським районним судом Полтавської області переглянуто вирок, скасовано іспитовий строк та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; звільнений 22 квітня 2019 року по відбуттю покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

31 жовтня 2020 року близько 10 годині ОСОБА_5 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , направився до вищевказаного будинку та реалізуючи свої злочинні наміри, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнового збитку і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів шляхом відкриття замка вхідних дверей, проник в будинок, розташований в АДРЕСА_2 , звідки викрав матеріальні цінності: мобільний телефон марки «Lenovo K10а40» чорного кольору вартістю згідно висновку експерта № 2416 від 11 листопада 2020 року 950 грн.; грошові кошти в сумі 250 грн. Окрім цього, вийшовши з будинку та продовжуючи свою злочинну діяльність, з сарайного приміщення вказаного господарства, шляхом відкриття дверей, таємно викрав зварювальний апарат марки «МТЗ Белорус ИСА-380» зеленого кольору вартість якого згідно висновку експерта № 3820 від 19 листопада 2020 року становить 1505,61 грн.
Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця та завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 2605,61 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчена повторно, поєднана з проникненням у житло та в інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Розповів про обставини вчинення злочину. Щиро розкаявся у скоєному.

У судовому засіданні у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали у судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч.3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення знайшла своє підтвердження в процесі судового розгляду кримінального провадження.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло та в інше приміщення за ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, часткове повернення викраденого майна, а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, пом`якшуючі обставини, суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

При цьому судом враховано положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що «призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду негайно, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з моменту обрання запобіжного заходу, а саме з 26 листопада 2020 року по 18 грудня 2020 року.

Керуючись вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати у розмірі 1307 грн. 60 коп. на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме викрадені у потерпілого речі, повернути власнику, як йому належні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду, негайно.

В строк відбуття покарання, зарахувати ОСОБА_5 період перебування його під вартою з 26 листопада 2020 року по 18 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1307 грн. 60 коп. (одну тисячу триста сім) гривень 60 копійок.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Lenovo K10а40», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у останнього.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1