Справа № 632/1139/20
провадження № 1-кс/632/238/20

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року місто Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, внесене у кримінальному провадженні № 0000351 від 13 липня 2020 року слідчим СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у селі Грузевиця Хмельницького районуХмельницької області, громадянки України, збазовою загальною освітою, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , не заміжньої, засудженої: 08 грудня 2011 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 296 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 08 серпня 2013 року цим же судом за ч. 1 ст. 121, ст. ст. 69, 71 КК України до трьох років і трьох місяців позбавлення волі, звільненої 15 грудня 2015 року умовно достроково на один рік і чотири дні на підставі ухвали Комінтернівського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2015 року; 06 лютого 2020 року цим же судом за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1190 гривень, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2020 року слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , отримавши згоду прокурора, який призначений у даному кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження за №0000351, внесене до ЄРДР 13 липня 2020 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12 липня 2020 року близько шістнадцятої години ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилась у приміщенні кухні загального користування на 3 - му поверсі будинку АДРЕСА_2 , де спільно зі своїми знайомими ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вживала спиртні напої.

За цих обставин між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистої неприязні виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_13 наніс удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_4 , від чого остання впала на підлогу.

В цей час у ОСОБА_4 , з наведених мотивів виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, свідомо допускаючи та передбачаючи реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_4 направилась до місця свого мешкання кімнати АДРЕСА_3 у цьому ж будинку, де взяла кухонний ніж, із яким вийшла у коридор.

Перебуваючи у зазначеному місці ОСОБА_4 , бажаючи настання смерті ОСОБА_13 , підійшла до останнього та умисно нанесла йому один удар кухонним ножем в ліву частину грудної клітини.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_13 було заподіяно тілесне ушкодження, згідно з довідкою КНП «Первомайська ЦРЛ» у вигляді проникаючої колото різаної рани грудної клітини зліва.

У цей же день, а саме о 17 годині 05 хв. ОСОБА_13 був госпіталізований до згаданого медичного закладу, де завдяки своєчасному наданню кваліфікованої медичної допомоги життя останнього було врятоване.

Таким чином, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме - умисного вбивства ОСОБА_13 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі підозрюваної, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

13 липня 2020 року ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину у зв`язку із тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У цей же день ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

При допиті у якості підозрюваної ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованого їй діяння не визнала, заявивши про визнання своєї вини у заподіянні ОСОБА_13 тілесного ушкодження за наведених вище обставин.

Підозрювана ОСОБА_4 вчинила закінчений замах на особливо тяжкий злочин, що на даний час підтверджується достатньою сукупністю доказів, за який санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Вивченням її особи встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, у тому числі за вчинення тяжких злочинів, як проти громадського поряду, так і проти здоров`я особи, у всіх випадках із використанням ножа, має місце мешкання, однак не має постійного місця роботи, систематично зловживає алкогольними напоями, перебуває під адміністративним наглядом, по відношенню до оточуючихповодить себе агресивно, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, однак враховуючи наведене,цю обставину не можна вважати таким міцним соціальним зв`язком, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної. Вад здоров`я, які перешкоджають застосуванню вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

На думку прокурора, виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виїхавши за межі району, області та країни, зазначений ризик ґрунтується на тому, що підозрювана усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує, та відсутності міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання; незаконномувпливу на потерпілого, з яким вона мешкає у одному будинку та свідків очевидців, з якими проживає в одному населеному пункті, у безпосередній близькості, підтримує з ними дружні стосунки, що дасть їй змогу чинити тиск та незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме об`єктивному встановленню всіх обставин вчинення нею кримінального правопорушення, оскільки на момент проведення огляду кімнати, в якій мешкає ОСОБА_4 , остання намагалася приховати ніж - знаряддя вчинення злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється, оскільки ОСОБА_4 була засуджена за вчинення хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесного ушкодження ножа, та заподіяннятяжкого тілесного ушкодження із застосуванням ножа.

За таких обставин, на думку прокурора, існує ризик, що ОСОБА_4 може спробувати довести свій злочинний умисел до кінця або вчинити інший злочин.

Викладене свідчить про наявність зазначених ризиків, неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор клопотання підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, вважає мету і підстави застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законними і обґрунтованими.

Підозрювана ОСОБА_4 під час розгляду клопотання винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала, показавши, що за наведених вище обставин вона дійсно нанесла ОСОБА_13 один удар ножем в область серця, однак умислу на його вбивство вона не мала, оскільки захищалася.

Причиною для її таких дій стало те, що ОСОБА_13 застосував до неї фізичне насильство.

При цьому підозрювана просила застосувати щодонеї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вона має постійне місце мешкання, малолітню дитину, від органів досудового розслідування не переховувалася і не має наміру переховуватися у майбутньому, також не має наміру незаконно впливати на потерпілого і свідків та вчиняти кримінальні правопорушення.

Захисник вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

На підставі викладеного захисник вважає, що до підозрюваної необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме - домашній арешт.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши представлені докази, слідчий суддя встановив, що 13 липня 2020 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000351 із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується відповідним витягом.

13 липня2020 року ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

У цей же день ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, поміж іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у пунктах 1-12 ст. 178 КПК України.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, доданих до клопотання, а також наявних у матеріалах кримінального провадження:

- показань підозрюваної ОСОБА_4 , зміст яких наведений вище;

- рапортуслідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області про виявлення кримінального правопорушення;

- протоколів огляду місця події від 12 липня 2020 року;

- показань потерпілого ОСОБА_13 , який вказав на ОСОБА_4 ,як на особу, яка за наведених вище обставин нанесла йому удар ножем в область серця, заподіявши тілесне ушкодження;

- показань свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили, що 12 липня 2020 року близько шістнадцятої години, у наведеному вище місці між ОСОБА_4 і ОСОБА_13 виник конфлікт, в ході якого підозрювана нанесла потерпілому удар ножем у ліву частину грудної клітини.

При цьому ОСОБА_4 характеризується як агресивна особа, що схильна до заподіяння тілесних ушкоджень із застосуванням ножа;

- довідки Первомайської ЦРЛ про те, що12 липня 2020 року о 17 годині 05 хв. до цього медичного закладу був доставлений ОСОБА_13 із діагнозом: «Проникаюча колото різанарана грудної клітини зліва. Алкогольне сп`яніння;

- висновку медичного огляду, згідно із яким ОСОБА_4 12 липня 2020 року о 19 годині 30 хв. перебувала у стані алкогольного сп`яніння, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, у сукупності, тяжкістю можливого призначення покарання, відсутністю стабільних міцних соціальних зв`язків і осіб, у тому числі за місцем мешкання, що могли б впливати на ОСОБА_4 та забезпечити належну процесуальну поведінку останньоїі виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 поводить себе з оточуючими агресивно, проживає зі свідками обвинувачення в одному населеному пункті, у безпосередній близькості, підтримує з ними дружні стосунки, що дасть їй змогу чинити тиск та незаконний вплив на свідків.

Щодо потерпілого, то враховуючи характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , те, що остання проживає із ОСОБА_13 в одному будинку, який є гуртожитком, очевидним є ризик того, що підозрюванабуде здійснювати незаконний вплив на потерпілого.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення тапродовження кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється, підтверджується тим, що остання неодноразово засуджувалася, у тому числі за вчинення тяжких злочинів -хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілеснихушкоджень ножа, та заподіяння тяжкого тілесного ушкодження також із застосуванням ножа, при цьому вказані злочини були вчинені ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, у будинку АДРЕСА_2 .

У той же час,існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України,не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки слідчим та прокурором не надано об`єктивних даних, які б підтверджували те, що ОСОБА_4 вчиняла або може вчинити дії щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до того ж не наведені конкретні факти, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність цього ризику.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особу підозрюваної, її вік, сімейний та майновий стан, те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжкий злочин, скоєний у стані алкогольного сп`яніння, відсутність даних про незадовільний стан її здоров`я і доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого,вчиненню іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому зазначена особа підозрюється,ОСОБА_7 на даному етапі кримінального провадження має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання надано достатньо доказів для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. У зв`язку з цим клопотання підлягає задоволенню.

Стороною захисту не надано даних про наявність обставин, визначених ч. 1 ст. 178 КПК України, які могли б вплинути на обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а доводи підозрюваної та захисника спростовуються доказами, що надані стороною обвинувачення.

Щодо посилання сторони захисту на те, що підозрювана має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, то ця обставина не є такою, що збільшує довіру до ОСОБА_4 настільки, щоб доведені ризики на даний час вважати менш значущими.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що наявність на утриманні у ОСОБА_4 чотирьох малолітніх дітей свого часу не стримало її від вчинення злочинів, за які вона була засуджена і про які йдеться вище.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 132, 176 - 178, 183 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали складає 60 днів і обчислюється з 13 липня по 10 вересня 2020 року, включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:ОСОБА_1