печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 09.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0000107,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою на постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 09.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0000107.

У поданій скарзі особа, яка її подала просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку із невмотивованістю, визнати протиправною бездіяльність посадових осіб прокуратури м. Києва, та зобов`язати прокурора винести постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник особи, що подала скаргу вимоги визначені у скарзі підтримав, просить задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся у встановлений КПК України порядок.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що прокурор, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Як вбачається із матеріалів скарги, постановою прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 09.06.2020 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 21.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000107, № 0000358 та вирішення питань щодо застосованих арештів та обмежень щодо майна.

Мотивуючи постанову про відмову в задоволенні клопотання прокурор вказує на обґрунтованості пред`явленої підозри та наявними підставам для подальшого зупинення досудового розслідування кримінального провадження та перебування останнього у розшуку, оскільки місце знаходження не відоме. Окрім того, вказує на необхідності проведення слідчих дій за участю підозрюваного ОСОБА_4 з метою прийняття обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Разом з тим, має місце посилання у даній скарзі адвоката на те, що прокурором у постанові не було врахованого обставин на які посилається захисник у клопотанні, в тому числі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2015, якою зобов`язано посадових осіб прокуратури м. Києва закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях складу злочину та скасувати вжитий запобіжний захід і рішення про оголошення розшуку ОСОБА_4 .

Між тим, вдаючись у аналіз вищенаведеної постанови від 09.06.2020, приходжу до висновку, що остання не містить обґрунтувань з приводу даної ухвали від 03.11.2015 та відомостей щодо її неможливості виконання, зважаючи на те, що ухвала є такою, що набрала законної сили, не скасована.

Крім цього, у судовому засіданні захисником зазначалось на необхідності проведення слідчих дій, які можуть в подальшому спростувати необхідність підстав зупинення досудового розслідування.

За таких обставин, дійшов переконання, що постанова прокурора носить у собі формальний характер, оскільки містить лише обставини пред`явленої підозри та прокурором не зазначено обґрунтувань щодо ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2015, а відтак підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги адвоката щодо визнання протиправною бездіяльності посадових осіб прокуратури міста Києва є безпідставними, оскільки не передбачені положеннями КПК України.

При цьому, не підлягають задоволенню вимога щодо зобов`язання винесення постанови про закриття кримінального провадження, оскільки з даного питання наявне судове рішення, а саме ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2015, яке є невиконаним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 09.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0000107 задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 09.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0000107.

Зобов`язати прокурора прокуратури м. Києва у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000107 розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 21.11.2019 з урахуванням ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2015.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1