Справа № 629/101/21
Провадження № 1-кс/629/45/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

13 січня 2021 року слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 11.01.2021 року, близько 19:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував в приміщенні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де разом зі знайомим ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Після чого, останній залишився у ОСОБА_4 ночувати та ліг спати. В подальшому, в невстановлений в ході досудового розслідування час, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, того ж вечора, близько 23:00 години ОСОБА_4 прокинувся та направився в бік потерпілого ОСОБА_7 , який спав на ліжку в приміщенні зали за вказаною вище адресою, щоб вигнати його з квартири. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, наніс останньому не менше 5 ударів в область голови кулаком правої руки та не менше 5 ударів взутими ногами в область голови потерпілого. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 втратив свідомість та упав на підлогу. Діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено гостру закриту черепно - мозкову травму, забій головного мозку, множинні забійні рвані рани голови та обличчя, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Вивченням особи підозрюваного встановлено, що останній ніде не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, тобто не має соціально-сталих зв`язків, тому знаходячись на волі, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду. Крім того, підозрюваному відоме місце мешкання потерпілого, тому з метою уникнення кримінального покарання, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на останнього, застосовуючи фізичне та психологічне насильство, для примушування його змінити свідчення. Вказав, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення, пов`язанні з насильством щодо особи.

Підозрюваний в судовому засіданні погодився з клопотанням слідчого.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні залишила вирішення клопотання на розсуд суду.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що Лозівським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000096 від 12.01.2021 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
12 січня 2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.
13 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та причетність останнього до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протокол огляду місцевості від 12.01.2021 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 12.01.2020 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.01.2021 року.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, вбачається наявність розумної підозри відносно підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому державним обвинуваченням злочині. При цьому слідчий суддя, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваному діяння.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі « Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
А тому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Наведені обставини у клопотанні слідчого дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), ст.ст. 148, 155 КПК України, для обрання або для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі, а також продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що він може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні зазначеного клопотання судом також враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого чи свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, дають ті обставини, що підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має соціально сталих зв`язків, доказів офіційного працевлаштування останнього та наявності грошових коштів для самозабезпечення суду не надано, підозрюваний скоїв злочин, який відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до від 5 до 8 років.

З наданих суду доказів встановлено, що у слідчого судді немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з погрозою застосування насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 372, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 12 березня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання 12 січня 2021 року до 12 березня 2021 року включно.
Ухвала суду діє до 12 березня 2021 року включно.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та захиснику.
Копію даної ухвали негайно направити начальнику Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, Лозівському місцевому прокурору Харківської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1