В И Р О К
іменем України

Справа №377/13/21

Провадження №1-кп/377/10/21

29 січня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000003 від 04 січня 2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Стаханова, Луганської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Славутицького міського суду Київської області від 02.10.2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт за наступних обставин.
ОСОБА_4 за вироком Славутицького міського суду Київської області від 02.10.2020 року засуджена за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.
05 листопада 2020 року вирок Славутицького міського суду Київської області набрав законної сили.
09 листопада 2020 року вирок надійшов на виконання до Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, в цей же день засуджену ОСОБА_4 поставлено на облік.
01 грудня 2020 року засудженій ОСОБА_4 Славутицьким міським сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області вручено направлення, в якому визначена дата початку відбуття покарання 03.12.2020 року на комунальному підприємстві «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області та вона попереджена про кримінальну відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.
03 грудня 2020 року засуджена ОСОБА_4 за виданим направленням не прибула до місця відбуття покарання у виді громадських робіт, у зв`язку з чим 04 грудня 2020 року службовими особами Комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» направлено повідомлення до Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про те, що остання не прибула для відбування покарання.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попереджена про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, в період з 03.12.2020 до 04.01.2021, ухилилася від відбуття покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин без поважної причини.
Відповідальність ОСОБА_4 за цей кримінальний проступок передбачена ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнала повністю і показала, що вона засуджена вироком Славутицького міського суду Київської області від 02 жовтня 2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин. Її неодноразово викликали до сектору пробації для вручення їй направлення на роботу до Комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму». Вона не приходила до Комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» та до роботи не ставала. Працівник сектору пробації їй неодноразово роз`яснювала про те, що якщо вона буде ухилятись від відбуття покарання, то її можуть притягнути до кримінальної відповідальності, також відбирала у неї пояснення з приводу того, чому вона не з`являлась до місця відбуття покарання. Причиною того, що вона не приступила до відбування покарання було те, що на протязі всього часу вона вживала алкогольні напої. Починаючи, з 27 січня 2021 року вона почала відбувати покарання у виді громадських робіт.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального проступку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченою своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального проступку.
Відповідно до ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд бере до уваги, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
За місцем фактичного проживання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради ОСОБА_4 не перебуває, вона не працює, легального доходу немає, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судима 02.10.2020 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з довідки Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області №32/30/963-20 від 22.12.2020 року, станом на 22 грудня 2020 року громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засуджена 02.10.2020 Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин, відбутого строку покарання не має. Згідно з довідкою Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області № 32/30/40-21 від 29.01.2021 року ОСОБА_4 з 27 січня 2021 року приступила до відбування покарання в КП «Дорожньо-експлуатаційне управління».
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено.
Суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання, зазначену в обвинувальному акті, рецидив кримінальних правопорушень, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Пунктом 1 частини першої статті 67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються - вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.
Таким чином, частиною першою статті 67 КК України не передбачено обставину, яка при призначенні покарання визнається судом, що його обтяжує, - рецидив кримінальних правопорушень, тому відповідно до ч.3 ст. 67 КК Україна вказана обставина судом не визнається як обставина, що обтяжує покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Санкцією ч.2 ст.389 КК України передбачені покарання у виді арешту та обмеження волі.
Відповідно до ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Згідно з ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 на час постановлення вироку має двох малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою начальника Ріпкинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Суми) від 28.01.2021 року № 18/22-16-18, та відповідно до довідки КЗ ЦНСП Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області № 1512/1 від 15.12.2020 року не позбавлена батьківських прав відносно них.
Таким чином, жоден із видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.389 КК України (арешт та обмеження волі), не може бути призначено обвинуваченій ОСОБА_4 ..
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Враховуючи, що санкція частини 2 ст. 389 КК України передбачає покарання у виді арешту та обмеження волі, які згідно із ч.3 ст. 60, ч.3 ст.61 КК України до обвинуваченої не можуть бути застосовані, оскільки вона має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не позбавлена батьківських прав відносно них, тому її необхідно визнати винною у вчиненні вказаного кримінального проступку, звільнивши від покарання через неможливість його призначення.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ - особову справу № 02/2020 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засудженої 02.10.2020 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин на 83 арк., яка передана на зберігання до Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відповідно до постанови інспектора СД Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області від 05 січня 2021 року про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження в якості доказів, необхідно залишити Славутицькому міському сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-375, 382 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання через неможливість його призначення.

Вирок Славутицького міського суду Київської області від 02.10.2020 року у справі № 377/576/20, яким засуджено ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин, виконувати самостійно.
Речовий доказ: особову справу № 02/2020 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засудженої 02.10.2020 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин на 83 арк., яка передана на зберігання до Славутицького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відповідно до постанови інспектора СД Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області від 05 січня 2021 року про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження в якості доказів, залишити Славутицькому міському сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1