печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2020 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 16.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді ОСОБА_4 надійшло провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 16.02.2019 року.

21.10.2020 року під час судового засідання при розгляді вищезазначеного клопотання адвокат ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 з підстав порушення порядку автоматичного розподілу суддів, що мали б розглядати дане клопотання.

Заявник в судове засідання не з`вилася, про розгляд провадження, повідомлялась належним чином.

У судове засідання не з`явився слідчий суддя ОСОБА_4 якому заявлено відвід, про розгляд провадження, повідомлявся належним чином.

Дослідивши заяву про відвід, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з журналу судового засідання, відвід слідчому судді заявлено у зв`язку з тим, що було порушено порядок авторозподілу справи.

Приймаючи до уваги все вказане вище, судовим розглядом не встановлено і заявникам не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 і унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак, під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду судового провадження № 757/45184/20-к за клопотанням старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 16.02.2019 року, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити адвокату ОСОБА_3 , у задоволенні її заяви про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 16.02.2019 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1