Справа № 364/275/20
Провадження № 1-кп/364/57/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 19.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березна Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 18.03.2020 р. близько 22 год. 20 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі, яким він користується, а саме: на автомобілі марки «ЗАЗ», модель «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , до огородженої території підрозділу «Тараща» № 4 Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», розташованого за адресою: вул. Загороднього, 1, смт Володарка, Київська обл., звідки вирішив вчинити крадіжку холодної бітумно-мінеральної суміші (холодний асфальт).

Реалізуючи свій злочинний умисел та переконавшись в тому, що на території згаданого Дочірнього підприємства відсутні будь-які особи, а охоронець перебуває у своєму службовому приміщенні, ОСОБА_4 припаркував зазначений вище автомобіль біля огорожі з тильної сторони території та, перелізши через бетонний паркан, потрапив на територію Дочірнього підприємства, де відшукав холодні бітумно-мінеральні суміші (холодний асфальт), фасовані в чорні поліетиленові мішки, які належать ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно переніс та помістив 14 (чотирнадцять) чорних поліетиленових мішків із вмістом холодної бітумно-мінеральної суміші (холодний асфальт) до багажного та заднього відділення автомобіля, на якому приїхав, тим самим здійснив крадіжку зазначеної холодної бітумно-мінеральної суміші (холодний асфальт) загальною вагою 0,44 тони, вартістю 2 933,33 грн. за 1 тону.

Надалі ОСОБА_4 , сівши за кермо автомобіля марки «ЗАЗ», модель «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхав із викраденим майном до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд та довівши свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» майнову шкоду в розмірі 1 290 (одна тисяча двісті дев`яносто) грн. 66 (шістдесят шість) коп.

Допитаний у судовому засіданні 07.08.2020 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що вчинив злочин під дією алкоголю, вирішивши нажитися таким чином, надавши суду покази, що повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам.

Представник потерпілої юридичної особи ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у судове засідання не з`явився, 11.06.2020 р. подав до суду заяву про судовий розгляд справи без його участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має (а.п. 39).

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, добровільності та щирості його позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості його позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ним обставини в апеляційному порядку та заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникнення у сховище, і кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 185 КК України.

При цьому, кваліфікуючи наведені дії за частиною третьою статті 185 КК України, суд бере до уваги позиції Верховного Суду про те, що огороджена територія може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей, тобто є сховищем (постанови Верховного Суду від 19.11.2018 р. у справі № 205/58/30/16-к, від 26.06.2019 р. у справі № 630/731/17 тощо), оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, територія названого вище підприємства огороджена бетонним парканом, а також охороняється відповідними особами (охоронець).

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого,судом встановлено, що він є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Березна Володарського району Київської області, де зареєстрований і проживає (а.п. 60-61, 63), не є військовозобов`язаним (а.п. 66), раніше не судимий (а.п. 68), за місцем проживання характеризується Березнянською сільською радою Володарського району Київської області як особа, яка не порушує громадського порядку, спиртними напоями не зловживає, скарг до виконкому названої сільської ради щодо нього не надходило (а.п. 64).

Обставиною, яка згідно зі статтею 67 КК України обтяжує обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що ним визнано в суді.

До обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 18.06.2020 р. (а.п. 46-50) на виконання ухвали суду від 11.06.2020 р. (а.п. 34-36).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, обвинувачений ОСОБА_4 проживає у с. Березна Володарського району Київської області разом із своєю матір`ю у будинку, що належить йому та його сестрі, умови проживання хороші, стосунки з рідними добрі; працював до обвинувачення електрозварювальником на приватному підприємстві, зараз перебуває на обліку в центрі зайнятості через звільнення за скороченням. Обвинувачений здатен мислити чітко та раціонально, агресії до рідних не проявляє, з його слів алкогольні напої вживає рідко на свята, наркотичні речовини взагалі не вживає та не вживав; не підтримує зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою; до друзів відносить лише своїх близьких родичів та товарищів, які негативного впливу на нього не мають; за місцем проживання характеризується позитивно, громадського порядку не порушував. Обвинувачений не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, не проявляє агресії, усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, щиро кається та шкодує про вчинене, має готовність до змін способу життя, має плани на майбутнє та знає, як їх реалізувати.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, наявність однієї обтяжуючої та пом`якшуючих покарання обставин, бере до уваги особу винного, визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, щире каяття у вчиненому, а також те, що він своєю поведінкою та способом життя стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи частково позицію прокурора, беручи до уваги позицію уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального строку, передбаченого санкцією частини третьої статті 185 КК України, та звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням також мінімального терміну іспитового строку. При цьому на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин з урахуванням думки прокурора вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Унаслідок злочину потерпілому (названому вище підприємству) завдано матеріальну шкоду у розмірі 1 290,66 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Водночас суд вбачає підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 20.03.2020 р. (а.п. 53-55) на згадані вище поліетиленові мішки чорного кольору у кількості 14 штук з вмістом холодного асфальту, керуючись положеннями частини четвертої статті 174 КПК України, за якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна; суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Керуючись частиною третьою статті 185 КК України, статтями 100, 174, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі частини першої статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 20.03.2020 р. (справа № 364/231/20, провадження № 1-кс/364/69/20), а саме: поліетиленових мішків чорного кольору у кількості 14 штук з вмістом холодного асфальту.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 19.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064, а саме:

автомобіль марки «ЗАЗ», модель «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути названому користувачеві;

холодну бітумно-мінеральна суміш (холодний асфальт) загальною вагою 0,44 тони, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділенні поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власнику.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 та надіслати представнику потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1