УХВАЛА

Справа № 621/3401/20
Провадження 1-кс/621/1011/20
14 грудня 2020 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ст..слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
11 грудня 2020 року ст..слідчийЗміївського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мікроавтобус марки «Renault»,державний номерний знак НОМЕР_1 .
Посилаючись на норми ст..ст.167-168, 170, 237 КПК України, слідчий зазначив, що вказаний автомобіль може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому просить накласти на нього арешт.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне:
Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до якого відноситься, зокрема й арешт майна, слідчий суддя здійснює повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та зобов`язаний діяти у межах і відповідно до вимог закону.
Згідно ч.3ч.5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий судя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до абз.1 ч.1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленомуцим Кодексом порядку.
Згідно ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 статті 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
З протоколу огляду місця події від 10.12.2020 року вбачається, що біля будинку № 161 по вул..Шевченка в с. Лиман Зміївського району Харківської області стоїть мікроавтобус сріблястого кольору марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , у вікнах якого видно ялинки, і зі слів водія автомобіля ОСОБА_4 , документів при собі не має. В подальшому, автомобіль вилучений до Зміївського відділу поліції.(а.с 3-4)
До матеріалів клопотання надано також копію огляду місця події від 10.12.2020 ділянки лісного масиву Задінецького лісництва, в якому виявлені стовбури молодих ялинок та сліди взуття. (а.с.6-9)
Інших доказів матеріали клопотання не містять.
Відповідно до положень ч.1 статті 246 Кримінального кодексу України, складом вказаного кримінального правопорушення є незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Матеріали клопотання не містять доказів, які б визначали розмір заподіяної шкоди з вказівкою на її істотність, що свідчило б про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Метою застосування арешту вище вказаного автомобілю слідчий зазначив необхідність його збереження як доказу в кримінальному провадженні, при цьому матеріали клопотання не містять постанови про визнання речовим доказом вказаного автомобіля, а також відсутні достатні докази, які б вказували на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення.
Крім того, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України, не надано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, що позбавляє суд виконати вимоги ч.1 статті 172 КПК України судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання
Слідчий суддя зазначає, що враховуючи зазначену мету арешту майна, обраний захід забезпечення кримінального провадження має бути співмірним з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та обґрунтовано співрозмірним обмеженню права власності.
Відповідно до ч.3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його особі, яка звернулася з клопотанням, та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7, 170-173 КПК України, суддя -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1