Центральний районний суд м. Миколаєва

Справа № 490/2709/17
У Х В А Л А

24 липня 2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року.
В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що 31 липня 2019 року слідчим СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Копія оскаржуваної постанови заявником отримана 17.09.2019 р. Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята слідчим безпідставно, не об`єктивно, необґрунтовано та упереджено, із грубим порушенням вимог чинного законодавства. Дане кримінальне провадження закрито передчасно, досудове розслідування проведено неповно, односторонньо та не вжито всіх процесуальних заходів для встановлення об`єктивної істини.
В своїй скарзі заявник просив суд: скасувати постанову слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримала в повному обсязі, зазначивши, що слідчий експеримент, який був проведений не відповідає фактичним обставинам справи, тому висновки експертів є не точними та хибними, не було прийнято до уваги клопотання про постановку запитань експерту, не вірно надано оцінку доказам, які маються у справі, тому заявник просив задовольнити скаргу.
Також, заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді від 08.07.2019 року було скасовано постанову про закриття даного кримінального провадження від 28 грудня 2018 року. Не враховуючи вказівок слідчого судді викладених в ухвалі від 08.07.2019 року слідчим СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 , 31.07.2019 року знов було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Фактично слідчий розпечатав постанову яка була скасована, оскільки дві постанови ідентичні і навіть граматичні помилки одні й тіж самі і не провів жодної дії спрямованої на встановлення фактичних обставин по справі.
Слідчий будучи повідомленим належним чином, в судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав матеріали кримінального провадження суду.
Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області перебувало кримінальне провадження № 0000009 від 16.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
28 грудня 2018 року слідчим СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00000009 від 16.01.2013 р., закрите у зв`язку з встановленням відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
08.07.2019 року Ухвалою слідчого судді постанову від 28.12.2018 року про закриття кримінального провадження скасовано.
31.07.2019 року слідчим знов винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка фактично повністю дублює скасовану постанову і не має від неї жодних відмінностей, окрім дати прийняття рішення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається у разі, якщо в діянні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Враховуючи те, що слідчий не не звернув увагу на обставини викладені в ухвалі слідчого судді від 08.07.2019 року та виніс ту ж саму постанову (фактично вдруге розпечатавши постанову від 28.12.2018 року змінивши лише дату прийняття постанови), яка вже скасована слідчим суддею, доводи викладені у скарзі є обґрунтованими.
За такого, прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження неможливо визнати законним процесуальним рішенням, в якому обставинам кримінального провадження надано належну правову оцінку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року- задовольнити.
Постанову слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000009 від 16.01.2013 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1