Справа № 405/2085/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0001577 від 04.03.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демидівка, Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, без місця реєстрації, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засуджений 22.10.2015 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.08.2016 іспитовий строк скасовано та направлено у місця позбавлення волі для відбуття призначеного вироком покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі та протягом року за порушення встановлених правил відбування покарання застосоване стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, за наступних обставин.

ОСОБА_3 за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.05.2015 за ч.2 ст.289 КК України відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та систематично порушує встановлений режим відбування покарання, ігнорує законні вимоги представників адміністрації установи виконання покарань, на виховні заходи не реагував, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив суспільно небезпечне діяння, яке посягає на систему правосуддя.
03.03.2020 року, згідно затвердженого графіку, з поміж засуджених які утримуються у ВСПС №6 в порядку черговості, виконання обов`язків чергових було покладено на відповідних засуджених, в тому числі на засудженого ОСОБА_3 .

В цей жне день, 03.03.2020 близько 08:20 год., під час обходу приміщень відділення соціально-психологічної служби №6, заступником начальника установи ОСОБА_6 , за підстав виявлення недотримання вимог абз.2 Розділу XVIII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018 року, а саме не виконання черговими обов`язків щодо підтримання чистоти в місцях проживання засуджених та дотримання правил зберігання особистих речей у відведених для цього місцях, був викликаний начальник відділення соціально-психологічної служби установи старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_7 , який повторно довів до засуджених, в тому числі і до ОСОБА_3 , на яких покладено обов`язки чергових, про обов`язок засуджених неухильно дотримуватись встановлених правил відбування покарання.

В подальшому, будучи ознайомленим з вимогами Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань ,засуджений ОСОБА_3 в присутності інших засуджених та працівників установи виконання покарання, без поважних причин, в категоричній формі відмовився від виконання встановлених обов`язків. В зв`язку з неодноразовою та категоричною відмовою засудженого ОСОБА_3 виконувати обов`язки чергового оперуповноваженим оперативного відділу установи лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 особисто, в присутності співробітників установи, ознайомлено засудженого ОСОБА_3 з вимогами ст.391 КК України та повторно наголошено про обов`язок дотримання встановлених правил відбування покарання.

За вказаних обставин, до місця події викликано виконувача обов`язки начальника установи виконання покарання ОСОБА_9 , яким доведено до засудженого ОСОБА_3 законні вимоги щодо неухильного обов`язку останнього виконувати встановлені правила відбування покарання. Засуджений ОСОБА_3 без поважних причин, розуміючи законність доведеної вимоги, в присутності інших засуджених та працівників установи виконання покарання, демонстративно, без поважних причин, в категоричній формі, всупереч вимог ст.9 КВК України, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)», в якій останній відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, надав суду показання, що дійсно він відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)»призначенеза вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.10.2015 за ч.2 ст.289 КК України.

03.03.2020 в порядку черговості на нього були покладені обов`язки чергового. Однак, в присутності інших засуджених та працівників установи він відмовився виконувати обов`язки щодо підтримання чистоти в місцях проживання засуджених та відмовився виконувати законні вимоги адміністрації установи, оскільки на його думку такі вимоги є протирічать його гідності. У вчиненому щиро кається.

З врахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 , згоди учасників судового провадження, судом було досліджено наданим прокурором в судовому засіданні спецповідомлення Кропивницької виправної колонії №6 від 03.03.2020 № 2/1026/ Чбн про вчинення злісної непокори ОСОБА_3 , вивченням письмових матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії останнього за ст.391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі та протягом року за порушення встановлених правил відбування покарання застосоване стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. За місцем відбування покарання характеризується посередньо, заохочень не має, однак за час відбування покарання має 40 стягнень, більшість з яких не знята та непогашена у встановленому законом порядку. Даний злочин вчинив в період відбування покарання за попереднім вироком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 злочину, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 391 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.10.20115 за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, а відтак слід призначити ОСОБА_3 покарання в порядку ст. 71 КК України, а саме до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.10.2015.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого, міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили слід застосувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.10.2015 і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 20.07.2020, зарахувавши в строк відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.10.2015.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Застосувати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_10