Справа № 487/7125/20
Провадження № 1-кс/487/6881/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій заявник просив зобов`язати начальника Державного бюро розслідувань невідкладно внести його заяву про скоєння злочину від 11.11.2020 року до ЄРДР та розпочати належний її досудовий розгляд.

Свої вимоги мотивував тим, що ним 11.11.2020 року електронною поштою, виділеною для повідомлень про злочини Державного бюро розслідувань, була надана заява про скоєння кримінального злочину працівником поліції, зазначена заява була зареєстрована 11.11.2020 року. У телефонному режимі він дізнався, що даних відносно внесення до ЄРДР немає, є тільки дані про те, що така заява до канцелярії дійсно поступила та була зареєстрована. Оскільки до теперішнього часу йому із ДБР не дзвонили, не запрошували його на допит в якості потерпілого, не вручали йому пам`ятку потерпілого та не надано витягу з ЄРДР стосовно належної реєстрації його заяви про скоєння злочину, вважає, що працівники ДБР порушили вимоги ст. 214 КПК України, тому він оскаржує дії працівників ДБР до слідчого судді у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у скарзі.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати скаргу за його відсутності у зв`язку з неможливістю явки з причини проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях, проти задоволення скарги заперечував, з тих підстав, що зі змісту заяв не вбачається фактичних даних, які б підтверджували у діях службової особи правоохоронного органу наявність об`єктивної та суб`єктивної сторін складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України. З розглянуто звернення фактично вбачається оскарження дій та рішень дізнавача під час досудового розслідування, що має іншу правову природу і юридичні наслідки ніж повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши пояснення заявника, вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено та із матеріалів скарги вбачається, що 11.11.2020 року ОСОБА_3 на електрону адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, надіслано заяву про скоєння кримінального злочину. Зазначена заява розглянута та ОСОБА_3 листом виконувача обов`язків начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 23.11.2020 року за вих.№ 05.10./2765-ПЗ повідомлено, що вивченням змісту його звернення не встановлено об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 396 КК України, досудове розслідування яких здійснюється слідчими органів Державного бюро розслідувань, ґрунтується лише на припущеннях про протиправність дій службової особи правоохоронного органу, в зв`язку з чим, на даний час, відсутні достатні правові підстави для застосування слідчими органів державного бюро розслідувань наданих повноважень щодо початку досудового розслідування і внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у зазначений цим Кодексом строк.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженими особами Територіального управління Державного Бюро Розслідування, розташованого у м.Миколаєві, оскільки матеріали скарги не містять будь-яких відомостей, на підтвердження зазначених у заяві про скоєння кримінального злочину обставин, зі змісту заяви ОСОБА_3 не вбачається фактичних даних, які б підтверджували у діях службової особи правоохоронного органу наявність об`єктивної та суб`єктивної сторін складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України та із заяви ОСОБА_3 фактично вбачається оскарження дій та рішень дізнавача під час досудового розслідування.

Так, в судовому засіданні встановлено, що скарга ОСОБА_3 не має достатніх даних вважати, що подана ним заява про вчинення кримінального злочину містить об`єктивні відомості, що свідчать про ознаки зазначених кримінальних правопорушень.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошений 08.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1