1 із 5 Провадження №1-кп/303/686/20
Справа №303/4408/20
Номер рядка статистичного звіту 102
вирок
02 вересня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000601 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лалова Мукачівського району та мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ), з середньоспеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
26 травня 2020 року, близько 03:00 години ОСОБА_3 маючи прямий умисел на знищення чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заздалегідь підготувавши скляну пляшку з під пива "Закарпатське" об`ємом 0,5 літра з горючою сумішшю, підійшов до будинку АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 та маючи намір спалити вказане домоволодіння, за допомогою запальнички, здійснив підпал матерчатої серветки, яку помістив у горловину вище вказаної пляшки, після чого кинув її у напрямку будинку №14.
Дії ОСОБА_3 не було закінчені з причин, які не залежали від його волі, а саме через те, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, докинути пляшку з горючою сумішшю на територію домоволодіння останній не зміг. Далі продовжуючи свій злочинний умисел, маючи намір довести свої дії до кінця, підняв вказану пляшку з горючою сумішшю та повторно кинув її у напрямку будинку АДРЕСА_3 , але випадково закинув її на територію домоволодіння АДРЕСА_3 де зідбулось загоряння вказаної пляшки з горючою сумішшю.

Крім цього, 26 травня 2020 року, близько 03:15 години, ОСОБА_3 продовжуючи свої дії та маючи умисел направлений на знищення чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного

2 із 5
сп`яніння, заздалегідь підготувавши скляну пляшку з під шампанського "Artinero", об`ємом 0,75 літра з горючою сумішшю, підійшов до будинку АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де за допомогою запальнички, здійснив підпал матерчатої серветки, яку помістив у горло вказаної пляшки, після чого кинув її у напрямку будинку №87.
Дії ОСОБА_3 не було закінчені з причин, які не залежали від його волі, а саме через те, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, докинути пляшку з горючою сумішшю до будинку АДРЕСА_4 не зміг, тому вона загорілась перед вхідними воротами вказаного домоволодіння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує частиною 2 статті 15 частини 2 статті 194 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на умисне знищення майна, вчинене шляхом підпалу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Дійсно, 26 травня 2020 року вночі, будучи обуреним поведінкою потерпілого ОСОБА_6 підійшов до його будинку АДРЕСА_3 і намагався кинути пляшку з горючою сумішшю, проте був у стані алкогольного сп`яніння, тому випадково закинув її на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Продовжуючи свої дії підійшов до будинку АДРЕСА_4 , де за допомогою запальнички, здійснив підпал матерчатої серветки, яку помістив у горло вказаної пляшки, після чого кинув її у напрямку будинку.
Також, суд враховує позицію потерпілих, які не зверталися до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишили на розсуд суду.
Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. В судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких вчинено ним кримінальне парвопорушення.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 2 статті 194 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на знищення майна шляхом підпалу.

3 із 5
Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох малолітніх дітей.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити покарання за частиною 2 статті 15 частини 2 статті 194 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 75,76 КК України.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким.
Згідно висновків досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченими є середньою.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого, з урахуваннями вимог статті 124 КПК України.

4 із 5
Застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави підлягає скасуванню, після набрання вироком законної сили.
Слід зазначити, що Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №5 передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до частини 11 статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не встановлено, внесена заставодавцем застава підлягає поверненню.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 2 статті 194 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем їх проживання.
Речові докази: пластикову пляшку із забарвлення білого кольору, змив з обгорілого асфальтного покриття дороги, нижню частину з під пляшки шампанського, скляну пляшку з під пива, запальничку, які передані на зберігання кімнату речових доказів Мукачівського РВП - знищити.
Речові докази: цифрові носії з із відеозаписом, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази: чорні шльопанці, шорти, кофту, каністру, які передані на зберігання кімнату речових доказів Мукачівського РВП повернути ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 2451 (дві тисячі п`ятдесят одну) грн. 00 коп.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили та припинення дії цього запобіжного заходу, внесену суму застави повернути заставодавцю.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

5 із 5
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1