Справа № 362/5488/20
Провадження № 1-кс/362/1299/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання начальника СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся начальник СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на речі вилучені в ході проведення огляду 25.10.2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001748 від 25 жовтня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 160 КК України.

Клопотання мотивовано наступним.

В провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань № за №0001748 від 25 жовтня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 160 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.10.2020 о 18:17 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що на виборчій дільниці № 312286, що по вул. Сагайдачного в м. Васильків, Київської області, можливий підкуп виборців спостерігачами.
Виїздом СОГ на місце події встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на виборчій дільниці № 312286, що по вул. Сагайдачного в м. Васильків, Київської області, мала при собі зошит та аркуш паперу формату А-4, із рукописними записами, а саме списком осіб. Як пояснила ОСОБА_5 в зошиті та на аркуші паперу формату А-4 зазначені виборці яких вона агітувала щодо голосування за певного кандидата на посаду депутата Київської обласної ради.

25.10.2020 року за добровільною згодою ОСОБА_5 , слідчим Васильківського ВП було оглянуто її сумку з особистими речами та вилучено до Васильківського ВП зошит на обкладинці якого напис «Рональдіньйо» і аркуш паперу формату А-4 з рукописними записами (списком осіб та позначеннями напроти прізвищ).

Власником майна, є особа в якої вилучене вказане майно, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.10.2020 року вище зазначені речі оглянуті та прийнято процесуальне рішення у формі постанови щодо визнання вказаних вилучених речей речовими доказами.

Слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі власника майна, оскільки його неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання.

Заслухавши слідчого який підтримав клопотання, вивчивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

В провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001748 від 25.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Підстави та порядок накладення арешту його скасування під час кримінального провадження регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи те, що майно є предметом злочину, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні, проведення експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, а саме могло зберегти на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано постановою слідчого речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, або подальшого використання, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, оскільки незастосування такої заборони може привести до втрати, відчуження майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені в ході проведення огляду місця події від 25.10.2020 року, в приміщенні виборчої дільниці № 312286, за адресою: вул. Сагайдачного, м. Васильків, Київської області, а саме на: зошит на обкладинці якого напис «Рональдіньйо» і аркуш паперу формату А-4 з рукописними записами (списком осіб та позначеннями напроти прізвищ), котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1