СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/501/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр-на України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 11.12.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.-

у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

встановив:
ОСОБА_4 засуджений 11.12.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн
Вирок набрав законної сили 12.01.2018 року.
Святошинський РВ філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення подання, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з правилами пункту 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Обвинувальний вирок у даній справі набрав законної сили 12.01.2018 року, тобто строк виконання - два роки сплив 12.01.2020 року.
Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обстави застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п"ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили 12.01.2018 року та був надісланий судом для виконання.

Згідно вироку Святошинського райсуду м.Києва від 05.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначене йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначене за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та штрафу в розмірі 850 грн. за вироком Святошинського райсуду м.Києва від 11.12.2017 року, визначено виконувати самостійно.

Однак, суду не надано доказів, що Святошинським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 05.03.2020 року приймались будь-які міри до виклику засудженого ОСОБА_4 на виконання вироку Святошинського райсуду м.Києва від 11.12.2017 року.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскарже на шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1