Справа № 589/2779/20
Провадження № 1-кс/589/32/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2021 року м. Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого помічником машиніста в ПАТ "Укрзалізниця", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2021 на вирішення слідчого судді надійшло вищевказане клопотання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Своє клопотання слідчий обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

у незакінченому замаху на зґвалтування, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України;

у незакінченому замаху на умисне вбивство малолітньої дитини, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказує, що 16.08.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: близько 15:00 год. 15.08.2020 ОСОБА_7 зайшов до кімнати АДРЕСА_2 , де перебували малолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Коли ОСОБА_7 побачив, що батьки дітей в кімнаті відсутні, у останнього виник умисел на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, без добровільної згоди малолітньої ОСОБА_8 повалив останню на диван та сівши зверху на неї, двома руками розірвав бюстгальтер потерпілої. В цей час, малолітня ОСОБА_9 злякавшись почала голосно плакати, тому ОСОБА_7 припинивши свої злочинні дії відносно ОСОБА_8 зліз з малолітньої та підійшовши до ОСОБА_9 , яка сиділа поруч з ними на дивані, засунув свої пальці руки в ротову порожнину останньої, щоб вона перестала кричати. Після цього, ОСОБА_7 , утримуючи свої пальці руки в ротовій порожнині малолітньої ОСОБА_9 впав з нею на підлогу, де почав бити головою об підлогу. В цей час, до кімнати зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почали відтягувати ОСОБА_7 від ОСОБА_9 , чим припинили його злочинні дії.

Внаслідок цього, ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши всіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Крім цього, ОСОБА_7 15.08.2020 близько 15:00 год. перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , під час вчинення дій направлених на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 почув крики ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала в кімнаті та сиділа на дивані поруч.

Після цього, ОСОБА_7 маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої ОСОБА_9 підійшов до неї та засунув свої пальці руки в ротову порожнину дитини, щоб вона перестала кричати. Після цього, ОСОБА_7 , утримуючи свої пальці руки в ротовій порожнині малолітньої ОСОБА_9 впав з нею на підлогу, де почав бити головою об підлогу, внаслідок чого ОСОБА_9 не могла дихати та почала втрачати свідомість. В цей час, до кімнати зайшла ОСОБА_10 , яка намагаючись припинити дії ОСОБА_7 , почала відтягувати його від малолітньої дитини, однак останній, не реагуючи на дії ОСОБА_10 , продовжив бити малолітню ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_10 вибігла з кімнати, щоб покликати на допомогу. Після цього, до кімнати зайшли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які припинили злочинні дії ОСОБА_7 .

Внаслідок цього, ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел на умисне вбивство малолітньої ОСОБА_9 з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши всіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Вказуючи на необхідність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий вказує на необхідність забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та на необхідність запобігти наявним ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, а саме:

- можливим спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує в разі притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини;

- можливим спробам ОСОБА_7 незаконно вплинути на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні шляхом погроз, вмовляння, підкупу або іншим чином;

- можливим спробам ОСОБА_7 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: відмовою у прибутті за викликом, умисній протидії у проведенні слідчих дій в повному обсязі та своєчасністю їх проведення.

- можливим спробам ОСОБА_7 продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі. Підозрюваний власної позиції не висловив. Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив у повному обсязі. Захисник ОСОБА_6 просив застосувати до його підзахисного більш м`який вид запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали додані до клопотання та долучені в судовому засіданні слідчий суддя приходить до таких висновків.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуває під вартою з 18.08.2020, затриманий 15.08.2020.

Ухвалами слідчого судді від 08.10.2020 та 14.11.2020 строк тримання під вартою продовжувався.

Відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 239 від 12.10.2020 підозрюваний ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованих йому злочинів виявляв ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних (наркотичних?) речовин, гостра інтоксикація з делірієм, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2021 підозрюваного було передано для конвоювання з Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, проведення стаціонарної судової психіатричної експертизи завершено, однак на час проведення засідання висновок відсутній. В той же час, з наданої прокурором в судовому засіданні супровідного листа, підписаного зав. відділенням СПЕ ОСОБА_14 (вищевказаної лікарні) вбачається, що ОСОБА_7 повертається після закінчення стаціонарної судової психіатричної експертизи та визнаний (підкреслено) неосудним.

Слідчим суддею також встановлено, що протягом майже двох місяців слідчі дії в межах кримінального провадження № 0000843 не здійснювались. Крім того, під час вирішення клопотання слідчого від 13.11.2020 про продовження строку тримання під вартою, до відома слідчого судді не були доведені обставини, озвучені захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні, а саме, щодо підписання 12.11.2020 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та складення реєстру матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи позицію Європейського Суду згідно якої запобіжний захід, який передує покаранню за вироком суду, не можна ототожнювати (рос. мовою "предвосхищать") з покаранням ("Корчуганова проти Росії" рішення від 08 липня 2006 року, заява № 75039/01), слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини, які б виправдовували подальше тримання підозрюваного під вартою. Крім того, з урахуванням досліджених доказів викликають сумніви щодо форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що підстав для продовження строку тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

У продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово заборонивши йому залишати житло - квартиру АДРЕСА_3 та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 12 лютого 2021 року.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1