Ухвала
Іменем України

17 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 1-772/2011
провадження № 51-5476ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року про повернення заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2012 року за нововиявленими обставинами,

встановив:
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2012 року за нововиявленими обставинами повернуто.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, наголошує на тому, що рішення апеляційного суду є незаконним.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) з наступних міркувань.

В своїй заяві засуджений вказував на те, що апеляційний суд, скасовуючи вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року в частині цивільного позову та призначаючи новий розгляд провадження в порядку цивільного судочинства, позови цивільних позивачів залишив без розгляду, що, на думку ОСОБА_4 , ставить під сумнів правильність кваліфікації його дій.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року заяву засудженого про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2012 року за нововиявленими обставинами було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Як зазначено в даному рішенні, відповідно до вимог частини 2 статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, на переконання судді-доповідача суду апеляційної інстанції, у поданій заяві засуджений наводив обставини, які не могли вплинути на судове рішення, оскільки не існували на час його ухвалення, а отже обставин, передбачених статтею 459 КПК ним не наведено.

На виконання вищезазначеного судового рішення, ОСОБА_4 надіслав доповнення до заяви, якими зазначених судом недоліків не виправив, оскільки повторно вказав на ті самі обставини, викладені ним у первинно поданій заяві.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений не усунув недоліки, на які вказував суд, та не навів обставин, передбачених статтею 459 КПК, які б дали можливість переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим повернув засудженому його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2012 року за нововиявленими обставинами.
У відповідності з вимогами статті 459 КПК, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з частиною 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 КПК, застосовуються правила частини 3 статті 429 КПК, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув заяву засудженого, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Переконливих аргументів стосовно незаконності рішення апеляційного суду ОСОБА_4 не наведено, а тому підстав для його скасування за доводами касаційної скарги засудженого Суд не вбачає і вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3