ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторін судового провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
представника
потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000330 від 28 вересня 2018 року, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна, Івано-Франківської області, який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який працює ветеринарним інспектором митного поста «Мамалига», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді трьох років і шість місяців позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

ЄУНСС: 720/284/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_12
НП: 11-кп/822/215/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з іспитовим строком в один рік, якщо він на протягом даного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять ) грн.
Вирішено питання пов`язані з речовими доказами.
Як встановлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 , 27 вересня 2018 року приблизно о 16 годині 15 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 рухався по вул.. Центральний в с. Маршинці Новоселицького району зі сторони с. Тарасівці, Новоселицького району грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 (б) та п.12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року ведених в дію з 01 січня 2002 року, які вимагають від водія:
п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,
п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В результаті чого ОСОБА_8 в умовах достатньої видимості не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, своєчасно не виявив пішохода, не зменшив швидкість та не зупинився в результаті чого здійснив наїзд керованим ним автомобілем марки «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в межах проїзної частини дороги в попутному напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці зліва, на правій щоці, в ділянці лівого стегнового суглобу, на обличчі, рана в потиличній ділянці голови, епідуральна гематома в ділянці лобної частки лівої гемісфери головного мозку, забій півкулі головного мозку, лінійний перелом лобно-скроневої кісток зліва з переходом на основу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя».
Cвоїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .
На вказаний вирок потерпілий ОСОБА_10 та захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Потерпілий ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги потерпілий ОСОБА_10 посилається на те, що висновок суду про те, що вина обвинуваченого доведена показами потерпілого, свідків та дослідженими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження є необґрунтованим. Стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів по справі, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_8 є порушення ПДР України, які перебувають в причинно наслідковому зв`язку з наслідками, які настали для нього як потерпілого.
Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просять вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000330 від 28 вересня 2018 року закрити.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 посилаються на те, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, має місце неповнота судового розгляду та формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, в якому суд послався на п.2.3 Б, п.12.3 Правил дорожнього руху України, які були порушені обвинуваченим. Суд не вказав, у чому саме виявилось порушення цих пунктів і який причинний зв`язок між цими порушеннями та суспільно-небезпечними наслідками, що настали в результаті цього порушення.
Також посилаються на те, що додатки до протоколу огляду місця події від 27.09.2018 року у вигляді фототаблиць в кількості 6 фототаблиць, є недопустимими доказами по справі, які не можуть бути покладені в основу рішення суду.
Апелянти зазначають, що 28.09.2018 року були внесені відомості про вказану подію до ЄРДР за № 0000330, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР не внесені органом досудового розслідування, не прийнято рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з матеріалами за ч. 2 ст. 286 КПК України.
Крім того, вказують, на те, що органом досудового розслідування не визначено слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування. Постанова про призначення прокурора від 28.09.2019 року не містить підпису заступника керівника прокуратури ОСОБА_14 .
Також апелянти посилаються на те, що заключення, до яких прийшла комісія експертів під час проведення дослідження, що викладені у висновку експерта №150 від 14.01.2019 року, є суперечливими, неповними та необґрунтованими, так як висновки експерта не відповідають обставинам та матеріалам кримінального провадження, та медичній документації, наданій комісії експертів для дослідження, з цих підстав є неналежним та недопустимим доказом по справі.
Як вказують апелянти, недопустимим доказами є протоколи слідчих експериментів від 16.11.2018 року, а також висновок судово-автотехнічної експертизи №584-А від 26.11.2018 року.
Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі також зазначають, що тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути наїзд на потерпілого ОСОБА_10 , який раптово вийшов на проїжджу частину дороги на відстані 0,5 м від перешкоди та на відстані не менше 1,5 м. від узбіччя (на ширину калюжі), а тому обвинувачений об`єктивно не був спроможний виявити таку небезпеку для руху, що вказує на відсутність порушення ОСОБА_8 п. 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України та виключає в діях останнього склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника., ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, потерпілого ОСОБА_10 , та його представника ОСОБА_15 , які просили вимоги його апеляційної скарги задовольнити, прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, відтворивши технічний запис показань свідків наданих у районному суді, дослідивши докази, які були заявлені для дослідження учасниками апеляційного розгляду, та обговоривши подані апеляційні скарги, надавши слово усім учасникам у дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, колегія суддів приходить до наступного.

Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, висновок про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину відповідає сукупності зібраних у справі і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано остаточну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що в судовому рішенні наведено докладні мотиви.
Вирок районного суду відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України, апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права, порушень істотних прав апелянтів при його ухваленні.
Доводи апеляційної скарги захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 про невнесення органом досудового розслідування відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР є безпідставними.
Так, як встановлено з матеріалів кримінального провадження, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.09.2018 року до ЄРДР внесено відомості про надходження повідомлення про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України за номером кримінального провадження 0000330 від 28.09.2018 року, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2018 року до ЄРДР внесено відомості про надходження повідомлення про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України за номером кримінального провадження 0000330 від 28.09.2018 року, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2018 року до ЄРДР внесено відомості про надходження повідомлення про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України за номером кримінального провадження 0000330 від 28.09.2018 року. ( т.1 а.с. 1,6,7)
Згідно доручення про проведення досудового розслідування начальника СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_16 від 28.09.2018р. заступнику начальника СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_17 доручено провести досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000330 від 28 вересня 2018 року, щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України (т.1 а.с.2).
Згідно повідомлення про початок досудового розслідування заступника начальника СВ підполковника поліції ОСОБА_17 від 28.09.2018 року заступникові керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_14 повідомлено про прийняття до провадження та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000330. (т.1 а.с. 3)
З постанови про призначення прокурора у кримінальному провадженні від 28.09.2018 року, яка підписана заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_14 , вбачається, що у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000330 від 28.09.2018 року призначено прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_18 (т.1 а.с.5).
Вищевикладеним спростовуються посилання апелянтів про те, що органом досудового розслідування не визначено слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування та постанова про призначення прокурора від 28.09.2019 року не містить підпису заступника керівника прокуратури ОСОБА_14 .
Колегія судів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги сторони захисту про невірність висновків проведених по справі судово-медичних експертиз є безпідставними .
Як вбачається із висновку судово медичного експерта №91 екс Н від 22.11.2018 р. ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Новоселицької ЦРЛ з 27.09.2018 р. по 28.09.2018 р. з діагнозам: струс головного мозку, забійні рани потилиці, забій та садна лівої ноги. А також в ОКЛ «Лікарні швидкої допомоги» м. Чернівці з 28.09.2018 р. по 17.10.2018 р. з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом склепіння з переходом на основу, забій головного мозку середньої ступені важкості, невеликий епідуральний крововилив лівої лобної частки, забійна рана потилиці, закрита травма обох нирок, забій поперекової ділянки, забій обох нирок. При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна в лобній ділянці зліва, на правій щоці, в ділянці лівого стегнового суглобу,на обличчі, рана в потиличній ділянці голови, епідуральна гематома в ділянці лобної частки лівої гемісфери головного мозку, лінійний перелом лобно-скроневої ділянки з переходом на основу. Виявлені ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі , що по строку можуть відповідати вказаним обставинам справи і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя».
У цьому висновку експерт послався на визначення тілесних ушкоджень відповідно до певних пунктів Правил судово-медичного визначення важкості тілесних пошкоджень, також описав зазначені у медичних документах ОСОБА_10 тілесні ушкодження, виставлений діагноз, стан, медичне обстеження хворого, тривалість ліжкоднів.
За клопотанням сторони захисту ухвалою Новоселицького районного суду від 18.12. 2018 р. залучено експертів для проведення комісійної судово-медичної експертизи.
На вирішення експертизи крім того, за клопотанням ініціатора було поставлено питання: Яка давність спричинення кожного окремого тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_10 враховуючи матеріали первинної судово-медичної експертизи «92 екс-Н від 22.11.2018 р., а також дані медичної документації (мед. карти № 4674, №13402. 941).
Як вбачається із змісту висновків цієї комісійної експертизи для її проведення експертам було надано відповідно до ухвали слідчого судді медичну документацію , а саме медичні картки № 4674, №13402. 941).
У описовій частині експертизи є посилання на стан і діагноз хворого, дані про хід лікування під час перебування у лікарні, посилання на методику визначення тілесних ушкоджень.
На підставі медичних документів, даних первинної судово-медичної експертизи підекспертного, відомих обставин справи комісією зроблено відповідні висновки (а.с. 71, Т.1) .
Зокрема, те що, що наявність зламів кіток черепа та ушкоджень головного мозку підтверджена двома комп`ютерними томограмами 28.09.2018 р. та 17.10.2018 р. Ушкодження у виді зламу кісток черепа та ушкоджень головного мозку, епідуральні гематоми відносяться то тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не підлягають розмежуванню за ступенями тяжкості тілесних ушкоджень з огляду на те, що являють собою прояви одного травматичного процесу і виникли внаслідок однієї травматичної дії предмета з переважаючою травмуючою поверхнею могли виникнути у термін та за обставин , що зазначені у фабулі ухвали.
Висновки двох вищевказаних проведених експертиз є повними та об`єктивними з наданням відповідей на поставлені запитання із посиланням на наукове обґрунтування, проведені компетентними спеціалістами в межах наданих їм повноважень, за своїм змістом ці експертизи узгоджуються з іншими доказами, не суперечать їм, тому відсутні правові підстави сумніватися у правильності цих висновків.
Сам потерпілий ОСОБА_19 не оспорює і не заперечує правильності висновків цих експертиз, що безпосереднього його торкаються, як вбачається із змісту первинної експертизи потерпілий за наполяганням родичів був направлений до лікарні швидкої допомоги м. Чернівці з Новоселицької районної лікарні.
Під час розгляду даного судового провадження районним, апеляційним судом, під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_19 не оспорював виявлених у нього тяжких тілесних ушкоджень, їх причину спричинення, не вказував про існування інших причин їх спричинення, однак у сторони захисту виникли сумніви у необхідності комп`ютерної томограми без наведення підстави таких сумнівів, що свідчить про їх безпідставність.
Із показань експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні районного суду, які були досліджені апеляційним судом, який був доповідачем під час проведення комісійної судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_10 . Експертиза проводилась за медичними документами, які зазначені в описовій частині експертизи. Безпосередньо потерпілого не оглядали. Всі зазначені у висновку комісійної судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, були отримані ним в результаті ДТП, яка сталась 27 вересня 2018 року. Частина тілесних ушкоджень у потерпілого було виявлено під час проведення рентгеноскопії, а частина була виявлена під час проведення комп`ютерної томографії 28 вересня 2018 року та були наявними в медичній картці. Тому, на підставі виявлених тілесних ушкоджень під час проведення комп`ютерної томографії 28 вересня 2018 року було визначено комісією експертів, що дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя». Експерт пояснив, що комп`ютерна томограма це більш досконале обстеження, чим ренгено обстеження, тому його було проведено потерпілому, обстежено череп, виявлено ушкодження, під час комісійної експертизи було вивчено всі проведені обстеження, так як вони були у медичних документах потерпілого, і на підставі них зроблено висновок про тяжкість тілесних ушкоджень.
Сам обвинувачений ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду пояснив, що наполягав на перевезенні потерпілого з Новоселицької лікарні до Чернівців, до лікарні швидкої допомоги, де було проведено його КТ обстеження.
Доводи сторони захисту, чому було виставлено інші тілесні ушкодження після проведення КТ обстеження спростовуються тим, що саме цей вид обстеження був проведений у лікарні м. Чернівці, так як у м. Новоселиця таке обстеження не проводиться, і він спроможний виявити такі тілесні ушкодження. Адже сам потерпілий не заперечує цих тілесних ушкоджень та причини їх виникнення.
Медичні обстеження, які зазначені у висновках проведених експертиз як видно із змісту цих експертиз дійсно були проведені у лікувальних закладах, тілесні ушкодження дійсно є, час, причина, спосіб їх спричинення вказані.
Тому, апеляційний суд оцінює позицію сторони захисту по оспоренню висновків цих експертиз як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності без наведення правових підстав таких сумнівів.
Так само як і позицію сторони захисту щодо оспорення висновків правильності проведеної судової автотехнічної експертизи.
Не наполягаючи на проведенні у доводах апеляційної скарги та під час апеляційного розгляду іншої судової автотехнічної експертизи апелянти ставлять під сумнів її висновки , при цьому не даючи правових підстав для такого сумніву.
Із висновку експерта від 26 листопада 2018 року за №584-А ОСОБА_8 під час керування автомобілем марки «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 по вул. Центральний в с. Маршинці, Новоселицького району мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода як шляхом гальмування так і шляхом виконання маневру об`їзду не застосовуючи екстрених заходів. В даній дорожньо-транспортній обстановці, водію автомобіля «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 необхідно було діяти згідно вимог пункту 12.3 (т.1 а.с.135-138)
Із висновку експерта №575-А від 21 листопада 2018 року вбачається, що гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, які могли б спричинити ДТП не виявлено. (т.1 а.с.43-47).
Ці вказані висновки проведені компетентними спеціалістами, в межах наданих законом повноважень, є повними та об`єктивними , з наданням чітких відповідей на поставлені запитання, з науковим обґрунтуванням, за своїм змістом узгоджуються з іншими доказами.
Районним судом вірно встановлено фактичні обставини даного кримінального провадження, зокрема те, що ч.2 ст.286 КК України є бланкетною , тому перевірено наявність порушень Правил дорожнього руху України.
Так, вірно встановлено, що в діях ОСОБА_8 є порушення вимог п.п.2.3 (б) та п.12.3 «Правил дорожнього руху», які вимагають від водія:
- п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,
- п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Доводів на спростування цих порушень не встановлено ні районним, ні апеляційним судом.
Із протоколу огляду місця події встановлено, що 27 вересня 2018 року приблизно о 16 годині 15 хвилин стався наїзд автомобіля марки «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , який рухався по вул. Центральний в с. Маршинці Новоселицького району зі сторони с. Тарасівци, Новоселицького району під керуванням ОСОБА_8 на пішохода ОСОБА_10 . Оглядом встановлено, що проїзна частина дороги суха, на обочині дороги відсутні калюжі, що також підтверджується фотографіями №1,2,3 та 6, які додаються до протоколу огляду місця події. (т.1 а.с.4-19).
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 27 вересня 2018 року та висновком експерта від 04 жовтня 2018 року за №1298 встановлено, що ОСОБА_8 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.20,47).
Згідно протоколів проведеного слідчого експерименту від 16 листопада 2018 року з потерпілим ОСОБА_10 , з свідком ОСОБА_21 встановлено, що 27 вересня 2018 року приблизно о 16 годині поверталися з роботи разом, йшли всі в одному ряду по вул. Центральний в с. Маршинці, Новоселицького району в напрямку м. Новоселиця. ОСОБА_10 йшов по краю асфальту, другим ОСОБА_22 , третім ОСОБА_21 . Під час зіткнення ОСОБА_10 знаходився на правому краю асфальту в напрямку м. Новоселиця. (т.с. 1 а.с.81-87, 92-95)
Із висновку експерта від 26 листопада 2018 року за №584-А ОСОБА_8 під час керування автомобілем марки «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 по вул. Центральний в с. Маршинці, Новоселицького району мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода як шляхом гальмування так і шляхом виконання маневру об`їзду не застосовуючи екстрених заходів. В даній дорожньо-транспортній обстановці, водію автомобіля «Kia Sorenta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 необхідно було діяти згідно вимог пункту 12.3 (т.1 а.с.135-138)
Доводи апелянтів щодо того, що заключення, до яких прийшла комісія експертів під час проведення дослідження, що викладені у висновку експерта №150 від 14.01.2019 року, є суперечливими, неповними та необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду нічим не підтверджуються, та крім того апелянти не просять провести додаткову чи повторну експертизу .
У самій апеляційній скарзі сторони захисту не виявили наміру дослідження будь-яких доказів даного провадження під час апеляційного розгляду.
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 колегія суддів розцінює, як обраний ним спосіб захисту від покарання за вчинений ним злочин з необережності, оскільки його вина доказується в повному обсязі зібраними по справі доказами які не викликають сумніву в їх об`єктивності, належності та допустимості.
Апеляційний суд погоджується із оцінкою доказів районним судом.
Так, апеляційний суд вважає правильною позицію районного суду щодо того, що покази потерпілого ОСОБА_10 , покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 надані в судовому засіданні в частині того, що потерпілий під час руху обійшов калюжу та вийшов на проїзну частину дорогі в результаті чого став несподіваною перешкодою для водія ОСОБА_8 на небезпечній відстані, що унеможливлювало уникнути зіткнення з потерпілим, суд оцінив у сукупності з дослідженими матеріалами кримінального провадження якими встановлено, що проїзна частина дороги суха, на обочині дороги відсутні калюжі, оскільки вони мають логічний зв`язок та формують одну цілу доказову базу, що не суперечить іншим встановленим по справі обставинам та дослідженим судом доказам, а тому прийшов до висновку, що позиція захисника помилковою. Покази потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в даній частині суд вважав такими, що суперечать об`єктивним обставинам кримінального провадження оскільки вони надані з метою зменшення вини ОСОБА_8 , з чим також погоджується і колегія суддів.
Крім того, вірною є позиція районного суду з приводу того, що не є істотним порушенням права обвинуваченого, проведення слідчого експерименту по даному кримінальному провадженні, коли він перебував у статусі свідка оскільки, тільки після отримання висновку автотехнічної експертизи від 26 листопада 2018 року за №584-А була пред`явлена підозра 12 грудня 2018 року ОСОБА_8 , та наведені ним покази у протоколі слідчого експерименту судом не покладаються в обґрунтування його винуватості за даним вироком. (т.1 а.с.135-138, 149)
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи вищенаведені доводи і обґрунтування, відхилення апеляційної скарги захисників є безпідставними.
Крім того, у відповідності до вимог ст.393 п.7 ч.1 КПК України потерпілий має право подати апеляційну скаргу в частині, що стосується його інтересів але в межах вимог заявлених ним в суді першої інстанції.
Із змісту апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_10 та встановленими апеляційним судом фактичними обставинами даного кримінального провадження вбачається, що оскаржуваним вироком не порушено прав та інтересів потерпілого, не зазначено фактів порушення прав і інтересів потерпілого у апеляційній скарзі, не встановлено і апеляційним судом. Таку позицію потерпілого слід оцінити як спільне бажання з обвинуваченим щодо пом`якшення вини ОСОБА_8 , оскільки вони примирилися, обвинувачений понесені витрати на лікування.
У відповідності до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення висунуте щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, в його межах районний і апеляційний суд проводить судовий розгляд.

Апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 за цією статтею, а саме порушення п.2.3 (б) та п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року та ведених в дію з 01 січня 2002 року тобто, яке полягало у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, а саме: п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У матеріалах кримінального провадження немає офіційних доводів, доказів матеріалів перевірки компетентних органів вчинення потерпілим ОСОБА_10 порушення Правил дорожнього руху України, на цьому не наполягають у свої доводах апелянти.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Так, при обранні ОСОБА_8 виду та міри покарання суд, у відповідності до правил ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно положень ст.12 КК України, є тяжким злочином, скоєним з необережності, його суспільну небезпечність, обставини вчинення злочину, тяжкість наслідків, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
При призначенні ОСОБА_8 покарання, обставинами, які його пом`якшують, згідно ст.66 КК України, районний суд визнав повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 .

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, районним судом не встановлено.

Крім того, районний суд взяв до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, думку потерпілого ОСОБА_10 який простив суд не позбавляти волі обвинуваченого, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, оскільки ймовірність вчинення повторного правопорушення зводиться до низького ризику, а також низького рівня небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства.

На підставі зазначеного, районний суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, передбачених в санкції ч. 2 ст. 286 КК України без позбавленням права керування транспортними засобами та про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без позбавлення волі звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання, призначене судом покарання ОСОБА_8 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним, а тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та застосування до нього ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.08.2020 року

(дата засвідчення копії)