Номер провадження 11-кп/816/360/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116) та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, просить її скасувати та винести нове рішення, задовольнивши подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116) та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради.

За обґрунтуванням доводів апеляційної скарги засуджений зазначає, що ним виконані умови ст.6 КВК України. Так, станом на 27.11.2019 р. він відбув ? строку покарання, що визначено нормою ст. 81 КК України. Також за час відбування покарання в ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116) він характеризується позитивно, дотримується норм, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, має ряд заохочень, у відношенні до представників адміністрації ввічливий , тактовний, виконує їх вимоги, тому вважає, що довів своє виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 07.11.2014 р.

Суд дійшов висновку, що в матеріалах особової справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці за час відбування покарання довів своє виправлення.

Вислухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Враховуючи вимоги ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 07.11.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 07.05.2015 року.

Відповідно до спільного подання ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради, станом на 12.11.2019 засуджений ОСОБА_6 відбув більше 2/3 строку покарання (арк. пр.1).

Із змісту характеристики від 12.11.2019 р. вбачається, що початок строку відбування покарання 07.11.2014 р., кінець строку відбування покарання 03.08.2020 р. (арк. пр.2-3).

Також із змісту характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується позитивно, залучається добровільно без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово - побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення засуджених продовольством, згідно п. 5 ст. 118 КВК України, до праці ставиться позитивно, за що має 8 заохочень. Володіє організаторськими здібностями, у колективі засуджених є лідером, здатен відкликнутись та надати допомогу користується повагою та авторитетом. Поряд з цим за час відбування покарання в установі допускав порушення вимог режиму тримання та розкладу денного, за що мав п`ять стягнень, три з яких погашено в установленому законом порядку, два знято раніше достроково.

При цьому, відповідно до довідки від 11.11.2019 р. стягнення на засудженого ОСОБА_6 накладались в період з 2016 по 2019 р.р. кожен рік ( арк. пр. 10).

16.08.2016 р. рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України по відбуттю ним 1/2 строку покарання;

15.08.2017 р. рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України по відбуттю ним 2/3 строку покарання;

07.08.2018 р. рішенням комісії установи було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України по відбуттю ним 3/4 строку покарання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці за час відбування покарання.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в установі виконання покарання.

Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Доводи ОСОБА_6 про необґрунтованість постановленої ухвали є безпідставними, оскільки суд оцінив всі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення спільного подання начальника ДУ « Сумська виправна колонія (№ 116) та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, як про це поставлене ним питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія ( № 116) та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4