Єдиний унікальний номер судової справи 201/286/21
Номер провадження 1-кс/201/111/2021
УХВАЛА
Іменем України

20 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 30.06.2020 року Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0001897, внесеного до ЄРДР від 30.07.2019р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив суд: визнати незаконною та скасувати постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001897, поновити досудове розслідування, виконати слідчі та процесуальні дії.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що слідчим слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001897 відомості про яке внесено до ЄРДР 30 липня 2019 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування проводилось з порушенням розумних строків розслідування та не належним чином, в результаті чого винну особу до цього часу так і не притягнуто до кримінальної відповідальності, а завдані збитки ніким не відшкодовано, крім того досудовим розслідуванням взагалі такі збитки не встановлено та не підтверджено, хоча потерпілому, в результаті вчинення цього кримінальною правопорушення до теперішнього часу не виплачено заробітну платню та не повернуто трудову книжку.

За період часу з 30 липня 2019 року слідчим не проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії: не допитано усіх свідків, про яких у слідчого є відомості, не встановлено завдані збитки потерпілому за вісім років перебування на посаді комерційного директора НВГІ «КОНВЕРСІІІ-ПІВДЕНЬ», не отримано, в установленому законом порядку, тимчасовий доступ до документів підприємства, без яких не можливо встановити правову кваліфікацію дій директора ОСОБА_5 .

З матеріалами кримінального провадження № 0001897 потерпілого позбавляють можливості ознайомитись, незважаючи на подану заяву 02 грудня 2020 року, будь-якого спілкування з потерпілим слідчий ОСОБА_4 уникає, в установленому законом порядку виклики не здійснює.

Лише 22 грудня 2020 року під час особистого прийому у начальника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області потерпілого було повідомлено про те, що кримінальне провадження № 0001897 закрито 30 червня 2020 року, а ознайомитись з матеріалами справи потерпілому не було надано можливості.

Копію постанови про закриття кримінального провадження потерпілому не направлено в установленому порядку, хоча п. 3 цієї постанови зазначено про направлення її копії. 30 червня 2020 року кримінальне провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а у постанові зазначено, що «відсутній склад кримінального правопорушення». Прокурором незаконну постанову слідчого в установленому порядку скасовано не було.

Ознайомившись з постановою про закриття кримінального провадження від 30 червня 2020 року, винесену слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , скаржник вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим вимушений звертатись до слідчого судді з відповідною скаргою. Крім того, у тексті постанови міститься лише цитування ст. 190 КК України і не зазначено жодного обґрунтування, що стало підставою для закриття провадження не зазначено, навіть, фабулу вчиненого кримінального правопорушення та читаючи поставу слідчого можна дійти висновку про те, що ця постанова не має відношення до кримінального провадження № 0001897.

Скаржниця вважає, що вказана постанова є передчасною, оскільки з часу внесення відомостей до ЄРДР не було проведено слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального правопорушення, а тому просила слідчого суддю її скасувати.

Заявник ОСОБА_3 надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, скаргу просив задовольнити. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі іншого заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001897 від 30.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

30.06.2020 року слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як вказує скаржниця, слідчий повинен був здійснити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають обвинуваченого, обов`язок доказування, яких законом покладається на слідчого.

Разом з цим, на переконання слідчого судді, усіх можливих слідчих дій у провадженні не здійснювалося, не допитані свідки, збитки завдані злочинним діянням не встановлено, у зв`язку з чим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було прийнято необґрунтоване та незаконне рішення від 30.06.2020 року про закриття кримінального провадження.

Також про постанову про закриття кримінального провадження скаржник дізнався лише 22.12.2020 року, що вказує про порушення ч.6 ст. 284 КПК України та права на захист заявника, передбачений ст. 55 Конституції України.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що жодних пояснень чи належних доказів слідчий до суду не надав.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що дізнавачем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 30.06.2020 року Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0001897, внесеного до ЄРДР від 30.07.2019р., задовольнити.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001897 від 30.07.2019 року - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1