Справа № 752/2794/20
Провадження №: 1-кс/752/6422/20
У Х В А Л А
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання. В обґрунтування заперечень зазначили про те, що подане слідчим клопотання не відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Вказали на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність та обґрунтованість ризиків, викладених у клопотанні, наведені ризики ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому обставини, що ґрунтуються виключно на припущеннях, не можуть виправдовувати перебування особи під домашнім арештом.
При вирішенні даного клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Так, нормами діючого кримінального процесуального закону України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Вимогами статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями Кримінального процесуального кодексу України визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформленні належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження предмети та документи, які є речовими доказами, висновки експертів тощо.
Так, слідчим на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України в обґрунтування підозри ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 365 КК України надано наступні докази: копію ухвали Київського апеляційного суду від 03.06.2020 року; копію протоколу про проведення негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.04.2019 року, копію дозволу на використання матеріалів носіїв секретної інформації, наданого слідчим суддею Київського апеляційного суду; копію протоколу огляду речей та документів від 1 квітня 2020 року; копії протоколів допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_16 .
Слідчим суддею не приймаються до уваги доводи підозрюваного та захисників щодо необґрунтованості підозри, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Крім того, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, приходжу до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).
Таким чином, приходжу до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Що стосується доводів прокурора про наявність у органу досудового розслідування достатніх підстав вважати, що існують зазначені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, експертів, слідчого, прокурора, суд у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При цьому, слід враховувати вимоги ч. 3 ст. 28 КПК України, за змістом якої, як поведінка учасників кримінального провадження, так і спосіб здійснення слідчим та прокурором своїх повноважень, є критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження.
Слідчий суддя критично ставиться до доводів прокурора про ризики перелічені вище, оскільки посилання прокурора у судовому засіданні на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити спроби незаконно впливати на свідків, потерпілого, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені в ході розгляду клопотання будь-якими доказами.
В судовому засіданні встановлено, що ризик передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, є мінімізованими та малоймовірним.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу на те, що обставини, за яких орган досудового розслідування дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні, викладені формально, без посилання та надання доказів, що підтверджують ці обставини, в порушення п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України.
При вирішенні даного клопотання, крім іншого, слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що останній має зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації та проживання, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, про що свідчить відповідна характеристика, має міцні соціальні зв`язки.
Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами першим і другим частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор), але не доведе обставин, передбачених пунктом третім частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.
Оцінюючи у сукупності викладене вище, надходжу до висновку про те, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Разом з тим, слідчий суддя, враховує, що хоча ризик переховування від органів досудового розслідування і зменшився, є малоймовірним, однак, останній існує, у зв`язку з чим є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_28 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 та 199 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Варва Варвинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок утримуватись від спілкування з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його близькими родичами.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: