Справа № 732/1051/20
Провадження № 1-в/732/38/20
У Х В А Л А
04 серпня 2020 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня подання Городнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3 ,
В С Т А H О В И В:
до Городнянського районного суду Чернігівської області надійшло подання Городнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
Подання мотивоване тим, що вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року затверджено угоду від 06.02.2019 року про примирення, укладену між представником потерпілого виконавчим директором СГВК „Зоря ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначено їй покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки. Згідно ст. 76 КК України покладено на засуджену обовязки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Засуджена ОСОБА_3 з 21.03.2019 року перебуває на обліку в Городнянському секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області. 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, положеннями якого внесено зміни до частини 1 статті 185 КК України, а саме санкцією вказаної частини статті передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. Враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1, 3 ст.5 КПК України, п.13, ч.1 ст.539 КПК України та положенням вищевказаного закону, який пом`якшує покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, представник Городнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 просить вирішити питання про зниження покарання засудженій ОСОБА_3 до максимальної межі, встановленої санкцією ч.1 ст.185 КК України, в редакції нового закону, пом`якшивши їй призначене покарання.
Представник Городнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області підтримав подання, просив його задовольнити.
Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні у вирішенні порушених питань покладалась на розсуд суду, розповіла, що виховує двох неповнолітніх дітей, одна дочка віком до 14 років.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, посилаючись, серед іншого, на особливий порядок винесення вироку із затвердженням угоди між представником потерпілого виконавчим директором СГВК „Зоря ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 .
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали додані до подання та зміст вироку від 06 лютого 2019 року, визначившись з критерієм помякшення покарання, суд дійшов висновку, що представником органу пробації не доведено, а встановленими обставинами не підтверджується, що набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, помякшує призначене остаточне покарання ОСОБА_3 , визначене за принципом поглинення.
Так, вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2020 року затверджено угоду від 06.02.2019 року про примирення, укладену між представником потерпілого виконавчим директором СГВК „Зоря ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначено їй покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки. Згідно ст. 76 КК України покладено на засуджену обовязки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до розпорядження суду вирок звернуто до виконання, як такий, що набрав чинності. З 21.03.2019 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Городнянському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
01 липня 2020 року дійсно набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII ).
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
За наведеною статтею особі засудженої відповідало б покарання у виді штрафу, громадських робіт та арешту, як такій до якої в силу ч.3 ст. 61 КК України не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі і згідно ч.1 ст. 57 КК України виправні роботи через відсутність місця роботи.
Разом з тим, в затвердженій угоді сторони кримінального провадженн досягли згоди і визначили покарання не за один злочин, а за два злочини, в тому числі за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі (санкція наведеної статті з набранням чинності Законом № 2617-VIII не змінилась). На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.
У відповідності до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.
Тому, розглядаючи заявлене подання по суті, суд враховує принцип остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів. Остаточне покарання за сукупністю злочинів було визначено шляхом поглинення, а новим кримінальним законом помякшено покарання того злочину, за який було призначено менш суворе покарання, тому ч.3 ст. 74 КК України не застосовується, оскільки призначене засудженій остаточне покарання фактично не помякшується і не поліпшується становище такої особи.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Сторони кримінального провадження перед ухваленням згадуваного вироку обрали особливий порядок кримінальне провадження на підставі угоди.

Враховуючи викладене, представником органу пробації не доведено, що набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, помякшує призначене остаточне покарання ОСОБА_3 , поліпшує становище особи, а тому подання слід залишити без задоволення.
Принцип res judicata визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Керуючись статтями 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Залишити без задоволення подання Городнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2019 року відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII,

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 04 серпня 2020 року.
Суддя ОСОБА_1