Справа № 638/6637/20
Провадження № 1-в/638/412/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 25.04.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, з частковим приєднанням до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 25.10.2017 з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, з обчисленням строку відбуття покарання з 07.02.2018.
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить застосувати до нього ст. 81КК України та звільнити умовно-достроково від невідбутої частини покарання, посилаючись на те, що він засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 25.04.2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; на час звернення до суду з клопотанням, відбуває покарання у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».
Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 не заперечував.
Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
ОСОБА_4 разом з клопотанням подав до суду заяву про розгляд без його участі клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» та засудженого, дослідивши (оглянувши в судовому засіданні) матеріали особової справи ОСОБА_4 приходить до наступного.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» запровадження даного правового інституту, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно по п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 25.04.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, з частковим приєднанням до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Харкова від 25.10.2017 з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, з обчисленням строку відбуття покарання з 07.02.2018 року, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Початок строку покарання 07.02.2018 року. Кінець стоку покарання 07.04.2021 року.
З 07.02.2018 року ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримався в ДУ «Харківська УВП (№27)», де порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.
3 14.06.2018 року ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За час відбування покарання характеризується посередньо, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, адміністрацією установи заохочувався, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, у відношенні до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх вимоги під контролем. Норм санітарної та особистої гігієни намагається дотримуватися, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на виробництві та відділенні соціально-психологічної служби. Участь у роботі самодіяльних організацій не приймав, на профілактичному обліку не перебуває. Відповідно до ст.ст. 110, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Станом на 17.03.2020 року ОСОБА_4 відбув 2/3 фактичного строку покарання. Станом на 03 грудня 2020 року до відбуття залишилось 04 місяці 4 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Аналіз відомостей, що містяться в особовій справі ОСОБА_4 дані про особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання свідчать про те, що на час звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання дають суду достатні підстави дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
За вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.04.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, що у відповідності із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Відповідно по п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки залучається до робіт з благоустрою установи, поставлені завдання виконує у повному обсязі та своєчасно; стягнень не має, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочувався 2 рази, зокрема 23.04.2019 року, 08 квітня 2020 року за виконання покладених обов`язків та правил поведінки встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці ОСОБА_4 оголошено подяки; на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 25.04.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 04 місяці 4 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1