Справа № 754/9378/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004332 від 27.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , по матеріалах досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004332 від 27.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, про накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2020 року близько 12 год. 30 хв. за адресою м. Київ, вул. Мілютенка, 5, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно позбавили волі громадянина ОСОБА_7 під погрозою предмета схожого на пістолет силою, заштовхавши останнього до автомобіля ВАЗ 2109 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , відвезли в лісопаркову зону де нанесли йому тілесні ушкодження.

Під час допиту потерпілого ОСОБА_7 , останній пояснив що двоє наглядно знайомих чоловіків під погрозою пістолета позбавили його волі, а саме запхали його до автомобіля ВАЗ 2109 червоного кольору та відвезли до лісу, де наносили удари пістолетом, металевим джгутом, руками та ногами по різним частинам тіла. Даних чоловіків він знає. В подальшому було проведено впізнання чоловіків за фотознімками, де ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.07.2020 року, в період часу з 00 год. 20 хв. до 00 год. 37 хв., за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_2 , де інформація з Державного реєстру речових прав на вказану квартиру відсутня, однак є договір від 28.03.2020 року оренди даної з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .. Крім того, обшук проводився за участю ОСОБА_10 , яка проживає разом з ОСОБА_6 , яка також написала заяву про дозвіл на огляд квартири. На початку проведення слідчої дії користувачеві ОСОБА_10 було запропоновано надати речі, які можуть бути знаряддями кримінального правопорушення, після чого ОСОБА_10 дістала з комода в кімнаті квартири предмет схожий па пістолет в кобурі з магазином до нього без набоїв, з маркуванням на корпусі пістолета ПМФ-1 тов С.Е.М. 4.0 мм 14301484 та передала його для добровільного вилучення, пояснивши, що даний предмет належить ОСОБА_6

28.07.2020 року, в період часу з 02 год. 00 хв. до 02 год. 18 хв., за місцем знаходження транспортного засобу: АДРЕСА_3 , за допомогою якого вчинено дане кримінальне правопорушення, за добровільної згоди користувача гр. ОСОБА_10 було проведено обшук автомобіля марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 являється ОСОБА_11 та яким згідно довіреності від 25.07.2020 року користується особа причетна до вказаного правопорушення ОСОБА_6 .. Згідно свідчень ОСОБА_10 даний транспортний засіб придбаний на спільні кошти разом з ОСОБА_6

28.07.2020 року всі вище зазначені речі, а саме: транспортний засіб марки ВАЗ 2109 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , ключі від даного автомобіля в кількості 2 штук, документи на пістолет "ПМФ-1" заводський номер НОМЕР_4 , предмет схожий на пістолет в кобурі з магазином до нього без набоїв, з маркуванням на корпусі пістолета ПМФ-1 тов С.Е.М. 4.0 мм 14301484 визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаних предметів іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, проведення необхідних експертиз, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно.

З метою збереження речового доказу, слідчий в клопотанні просить накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві слідчий просить розглядати клопотання в його відсутність. Суд на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України проводить розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасового вилученим майном можуть бути речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в клопотанні довів підстави арешту майна, оскільки незастосування заборони на його використання, а також заборони розпоряджатись може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, слідчий в клопотанні довела необхідність арешту вказаного майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, з метою збереження речових доказів та враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170-172, 175, 237, 309, 400 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004332 від 27.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки ВАЗ 2109 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , ключі від даного автомобіля в кількості 2 штук, документи на пістолет ''ПМФ-1" заводський номер НОМЕР_4 , предмет схожий на пістолет в кобурі з магазином до нього без набоїв, з маркуванням на корпусі пістолета ПМФ-1 тов С.Е.М. 4.0 мм 14301484, з метою збереження речових доказів, на час проведення досудового розслідування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1