У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 рокуСправа № 634/369/20 Провадження № 1-кс/634/231/20

Слідчий суддя Сахновщинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сахновщина Харківської області скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Харківської області,-
встановив:
До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в якій він просить:
- визнати незаконною бездіяльність прокурора Харківської області у кримінальному провадженні № 0000472 у зв`язку з недотриманням вимог щодо необхідності передачі кримінального провадження до відповідного підрозділу ДБР для продовження провадження;
- зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Харківської області визначити підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за № 0000472 від 26.11.2019 року, у відповідності до вимог Розділу VI «прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про державне бюро розслідування».
У судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив.
У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Слідчий суддя, заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, надані органом досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000472 від 26.11.2019 року, приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Як зазначено вище, заявник, у поданій до суду скарзі просить визнати незаконною бездіяльність прокурора Харківської області у кримінальному провадженні № 0000472 у зв`язку з недотриманням вимог щодо необхідності передачі кримінального провадження до відповідного підрозділу ДБР для продовження провадження та зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Харківської області визначити підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за № 0000472 від 26.11.2019 року, у відповідності до вимог Розділу VI «прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про державне бюро розслідування».
Так, відповідно до положень пункту 15 частини 1 статті 3КПК України прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Відповідно до змісту ст. 36 КПК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Частиною 1 статті 37КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Таким чином, положення п. 1 ч. 1 ст.303КПК України поширюються лише на того прокурора у конкретному кримінальному провадженні, який визначений відповідно до вимог статті 37 КПК України.
Із Витягу з ЄРДР вбачається, що слідство по кримінальному провадженню № 0000472 від 26.11.2019 року проводиться Сахновщинським ВП ГУ НП у Харківській області. Зі змісту постанови Первомайської місцевої прокуратури Харківської області від 26.11.2019 року вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000472 від 26.11.2019 року призначено групу прокурорів Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, до складу якої включено: заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , начальника Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , прокурорів Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
При цьому, матеріали справи не містять звернення скаржника у порядку ст. 220 КПК України із клопотанням щодо необхідності передачі кримінального провадження № 0000472 від 26.11.2019 року до відповідного підрозділу ДБР для продовження провадження до безпосереднього процесуального керівника за місцем знаходження органу досудового розслідування.
Встановивши, що скаржником оскаржується бездіяльність прокуратури Харківської області, яка не здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, правові підстави для задоволення скарги, в межах заявлених вимог відсутні.
Керуючисть ст.ст. ст.ст.303-306 КПК України, суд,
ухвалив:

Відмовити в задоволенні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Харківської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено учасникам процесу 04.09.2020 року.
Слідчий суддя: