Справа № № 585/1221/20
Номер провадження 1-в/585/131/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
28 липня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_5 і просить: замінити його покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк 15 років; враховуючи що він відбув 22 роки та 10 місяців терміну довічного позбавлення волі звільнити його від подальшого відбування покарання та тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказав, що він засуджений до довічного позбавлення волі вироком Донецького обласного суду від 19.12.2000 року. На сьогодні відбув 20 років та 5 місяців «календарного терміну» довічного позбавлення волі, відповідно закону № 838-VІІ 22 роки 10 днів. Подальше тримання під вартою вважає таким, що порушує ст. 3 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Також послався на рішення ЄСПЛ у справі «Пєтухов проти України». Вважає, що він на сьогоднішній день перебував в таких же умовах як і пан ОСОБА_6 , і наявне теж саме порушення, а саме застосування до нього покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Тому дане рішення має бути застосовано і до нього. Вважає, що не дивлячись на те, що КК України визначає такий вид покарання як довічне позбавлення волі, однак його застосування суперечить нормам акту вищої юридичної сили рішенню ЄСПЛ. Таким чином, його покарання має бути пом`якшене через невідповідність новій нормі чинного законодавства - рішенню ЄСПЛ.

ОСОБА_5 при розгляді клопотання участі в засіданні не приймав, оскільки відбуває покарання у виді позбавлення волі і про участь в режимі відео конференції не клопотав.

Захисник підтримав клопотання і просив задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

З досліджених матеріалів, які додані до клопотання, вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 19 грудня 2000 року вироком Донецького обласного суду за ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 83, п. «а,з,і» ст. 93, ч.3 ст. 141, ст. 191, ч.2 ст. 206, ст.ст. 42,43 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Вказано, що строк покарання відраховувати з 14 грудня 1999 року. Вирок набув чинності 27 червня 2002 року.

За таких обставин, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.
Порядок кримінального провадження визначений у ст. 1 КПК України, згідно якої, на території України порядок кримінального провадження визначається Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, кримінальним процесуальним законом та іншими законами України.
Завданнями кримінального провадження, згідно ст. 2 КПК України, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ст. 7 ч. 1 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права (п. 1), законність (п. 2) та диспозитивність (п. 19), згідно яких, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1 і ч. 2 ст. 8 КПК). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших законодавчих актів. Закони та інші нормативно - правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати кримінальному процесуальному кодексу України. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить кримінальному процесуальному кодексу України. У разі, якщо норми кримінального процесуального кодексу України суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення кримінального процесуального кодексу України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1 та ч. ч. 3 - 6 ст. 9 КПК).
Системний аналіз кримінального процесуального законодавства України дає підстави для висновку, що до компетенції судді місцевого суду, на даний час, не відноситься розгляд і вирішення клопотань про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, який знайшов своє закріплення у практиці Конституційного Суду України і рішеннях Європейського суду з прав людини, та прийняття рішення про заміну засудженій особі до покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки при вирішенні такого клопотання суд повинен діяти відповідно до точного змісту норми права, яку він застосував, у межах своєї компетенції, суворо дотримуючись процедури розгляду клопотання, тобто виходити з принципу законності.
Доводи ОСОБА_5 та його захисника з приводу практики встановленої Європейським судом з прав людини, на думку суду не можуть бути взяті до уваги, оскільки рішення Європейського суду з прав людини у конкретних справах перш за все стосується обов`язку держави виконати це рішення, а не обов`язку суду усувати певні законодавчі прогалини своїм рішенням.
Не можуть бути взяті до уваги й інші доводи клопотання, оскільки на сьогоднішній день ні КК України, ні КПК України, не передбачає можливості та процесуальної процедури заміни засудженій особі покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у зв`язку з чим суд не вправі перебирати на себе повноваження, що не властиві суду, зокрема прийняття рішень не передбачених законодавством України.
За таких обставин, підстави для задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відсутні.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України ,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1