Справа № 134/1269/20
УХВАЛА
про арешт майна

17 серпня 2020 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000242 від 14 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.
Вказав, що 14.08.2020 року в ході здійснення чергування близько 09 години 43 хвилини старший інспектор черговий Крижопільського відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 направив слідчо-оперативну групу Крижопільського відділення поліції у складі слідчого СВ Крижопільського відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 та оперуповноваженого Крижопільського відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 для виконання покладених на них службових обов`язків на виклик про вчинення домашнього насильства вчинене відносно ОСОБА_7 , до домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , яке надійшло на адресу Cal - центру «102» ГУНП у Вінницькій області за № 1840 від 14.08.2020 о 09 годині 41 хвилині.
Прибувши за вищевказаним викликом за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що до даного конфлікту причетна ОСОБА_8 , яка перебувала в приміщенні житлового будинку за вказаною вище адресою, де зачинилася з середини та не впускала заявника ОСОБА_7 , який є її батьком та також жителем вказаного домогосподарства. В ході проведення процесуальних дій слідчий СВ Крижопільського ВП лейтенант поліції ОСОБА_5 та опер уповноважена Крижопільського ВП лейтенант поліції ОСОБА_6 , перебуваючи поряд з приміщенням веранди житлового будинку, висунули законну вимогу ОСОБА_8 вийти до них з будинку та надати письмові пояснення в порядку ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію України», на що остання не відповідала, у зв`язку із чим слідчий ОСОБА_5 підійшов до вікна житлового буднику для того, щоб постукати у шибку, яка була відчинена та таким чином покликати ОСОБА_8 .
В цей самий час ОСОБА_8 жодним чином не реагувала на повідомлення працівників правоохоронного органу, разом з тим, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на спричинення будь - яких тілесних ушкоджень працівникам Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно розуміючи, що слідчий Крижопільського ВП лейтенант поліції ОСОБА_5 та опер уповановажена Крижопільського ВП лейтенант поліції ОСОБА_6 є представниками озброєного правоохоронного органу, виконують покладені на них державою службові обов`язки, у тому числі: з приводу забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави та протидії злочинності, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , взявши до своєї руки ножиці,відкрила шибку вікна, після чого за допомогою ножиць нанесла один удар в ліву руку ОСОБА_5 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження.
Продовжувати реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_8 , знайшла в будинку сокиру, яку взяла до своєї правої руки та відчинивши двері вибігла з будинку в напрямку оперу повноваженої ОСОБА_6 , після чого нанесла один удар сокирою в напрямку ОСОБА_6 , яка, у свою чергу, відхилилася від прямого удару, однак ОСОБА_8 сокирою влучила по лівій руці ОСОБА_6 , чим спричинила останній тілесні ушкодження.
14.08.2020 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 вилучено манікюрні ножиці які знаходилися в одній із кімнат житлового будинку, в якому перебувала ОСОБА_8 , Дані ножиці поміщено до спец пакету Національна поліції України Головне Слідче Управління №7165698. Окрім того вилучено коротку сокиру з дерев`яною ручкою, яку ОСОБА_8 викинула на території домогосподарства. Дану сокиру поміщено до спец пакету Національна поліції України Головне Слідче Управління №INZ23016819, Крім того вилучено коротку сокиру для розрубу м`яса, яку ОСОБА_8 залишила біля вхідних дверей будинку. Дану сокиру вилучено та поміщено до спец пакету Національна поліції України Головне Слідче Управління № INZ2042033.
Враховуючи те, що манікюрні ножиці та дві сокири власником яких є ОСОБА_8 являються речовими доказами по даному кримінальному провадженні та мають доказове значення у справі, тому в даному випадку є необхідним накладення арешту на вище вказане майно.
В судове засідання надійшла заява слідчого про розгляд клопотання в його відсутність, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч.3, ч.4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на манікюрні ножиці та дві короткі сокири, оскільки дані предмети являються предметом вчинення злочину та речовими доказами по кримінальному провадженні №0000242 від 14.08.2020.
Вказані предмети помістити до кімнати речових доказів Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, де зберігати до вирішення справи по суті.
Заборонити та обмежити користування, розпорядження арештованим майном власнику, користувачам, третім особам.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя