Справа № 557/58/21
Провадження № 1-кп/557/28/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
законного представника потерпілої ОСОБА_5
секретар судових засідань ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального проступку, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2020 за № 0000084, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовкошів Гощанського району Рівненської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, в силу дії ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акта, 21 жовтня 2020 року близько 19 год. ОСОБА_3 перебуваючи в житловому будинку, розташованому з адресою: АДРЕСА_2 , де проживає неповнолітня ОСОБА_4 , під час конфлікту на побутовому ґрунті з останньою, умисно схопив її рукою за волосся на лобній ділянці голови та вдарив головою в опорну стіну будинку, після чого схопив рукою за кисть лівої руки потерпілої в результаті чого завдав останній тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні першого пальця лівої кисті та забою м`яких тканин потиличної ділянки голови справа, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 79 від 22 жовтня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним проступку, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним проступку, - час, місце, спосіб скоєння проступку.
Зокрема, показав, що раніше проживав разом з матір`ю потерпілої. В день, коли сталася подія, він зайшов до помешкання, де проживала потерпіла і в нього стався конфлікт з її матір`ю, внаслідок якого потерпіла, захищаючи матір вдарила його совком. Після чого він схопив її за голову і наніс тілесні ушкодження.

У скоєному розкаявся, просив пробачення у потерпілої, обіцяв, що подібне більше ніколи не повториться.

Потерпіла в судовому засіданні дала показання, відповідно до яких обвинувачений прийшов до неї додому і в ході конфлікту, який виник у нього з її матір`ю, вона намагалась захистити її, в ході чого обвинувачений схопив її за голову і руку і вдарив об стіну, а також погрожував їй.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованому йому проступку підтверджується доказами, зібраними стороною обвинувачення, які відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, оскільки обставини скоєння проступку учасниками процесу не оспорюються.
Показання обвинуваченого, суд оцінює як правдиві, оскільки в цілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого в скоєнні правопорушення.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.125 ч.1 КК України, ступінь тяжкості вказаного проступку, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який раніше не судимий в силу дії ст. 89 КК України, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правпорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.
При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, не працює, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових правопорушнь, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 , як особі без визначеного місця роботи, покарання у виді громадських робіт, що прямо передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і призначити йому покарання - 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.
Копія вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1