Справа № 502/1633/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2020 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000318 від 18.08.2020 р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що він в період з травня 2020 року по 18.08.2020 року переслідуючи злочинний намір на незаконний посів та вирощування рослин роду конопель, знаходячись на території земельної ділянки, розташовані на острові «Очаків», який розташований на 13 кілометрі р. Дунай неподалік м. Вилкове Кілійського району Одеської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на вирощування наркотичних засобів, передбаченого Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, а також Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно, умисно, без мети збуту посіяв насіння рослин роду коноплі, які в подальшому вирощував шляхом їх культивування (прополки, поливу).

В подальшому, 18.08.2020 року за результатами, проведеного на території вищевказаної земельної ділянки огляду місця події, працівниками Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області було виявлено та вилучено 56 коренекущів рослин роду конопель, які ОСОБА_4 вирощував для власного вживання без мети збуту, які відповідно до висновку експерта № 2086-Х від 10.09.2020 року є рослинами роду коноплі, яка містить наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Відповідні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 Кримінального кодексу України, тобто за ознаками незаконного посіву та незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

25.09.2020 р. під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості на підставі статей 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 310 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Вказаною угодою передбачено, що підозрюваний беззастережно визнає свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання, повинен понести ОСОБА_4 у виді 4 років позбавлення волі, від якого він має бути звільнений із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені в ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та просив затвердити зазначену угоду.

Захисник в судовому засіданні підтвердив факт добровільності укладення угоди обвинуваченим та вважав за можливе затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути, серед іншого, укладена у провадженні щодо тяжких злочинів.

Судом встановлено, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до ст. 12 КК України стосується вчинення ним тяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.09.2020 р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 18.08.2019 р. за ч. 2 ст. 310 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 310 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.

Речові докази 56 коренекущів рослин роду конопель знищити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави 1307,60 гривень витрат на залучення експерта за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1