Справа № 727/7985/20
Провадження № 1-кп/727/341/20
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

- секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду 1 в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 24.09.2020 року в рамках кримінального провадження №6001530 від 01.09.2020 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та такого, що зареєстрований в АДРЕСА_1 , постійно проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, - В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 01.09.2020, приблизно о 03 год. 30 хв., за адресою м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 1-В, працівники БУПП в Чернівецькій області, в складі екіпажу «Сатурн-151» - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи службові обов`язки, передбачені Законом України «Про національну поліцію», за порушення правил дорожнього руху зупинили автомобіль марки Фольсваген Гольф, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував вказаним транспортним засобом із технічними несправностями, а саме: не освітлювався номерний знак, тобто встановлено було в його діях ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Після чого, працівники патрульної поліції, при спілкуванні з ОСОБА_4 , виявили в останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння та встановили у його діях ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. В подальшому, цього ж дня, близько 05 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку №1В, що по вул. Південно-Кільцевої в м. Чернівці, біля службового автомобіля екіпажу «Сатурн-151», де поліцейський роти №1 ОСОБА_6 , здійснював документування вчинених адміністративних правопорушень, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи, що вчинив правопорушення і, розуміючи настання негативних правових наслідків, висловив поліцейському роти №1 ОСОБА_6 , який відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, бажання та готовність надати неправомірну вигоду за не вчинення дій, що входять у його службові обов`язки та ОСОБА_7 як працівників патрульної поліції.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне уникнення адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 під час підписання документів, дістав грошові купюри в кількості 4 х штук номіналом 50 євро кожна, в загальній кількості 200 євро, що згідно з офіційним курсом валют НБУ станом на 01.09.2020р. становило - 6 579 грн., та, затиснувши їх в кулак, кинув означені грошові купюри в салон службового автомобіля, чим надав поліцейським, сержанту поліції ОСОБА_6 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду за не вчинення останніми дій, що входять у їх службові обов`язки, а саме складання матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 КУпАП України та ст. 130 КУпАП України.

В підготовчому судовому засідання прокурором ОСОБА_3 , відповідно обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про розгляд угоди укладеної 24.09.2020 року про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в засіданні свою вину у вчиненні наведеного злочину визнав повністю. Суду надав показання про те, що дійсно він надав службовій особі поліцейському неправомірну вигоду за те, щоб останній не склав щодо нього адміністративний протокол про не притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КК України, керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 369 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в кримінальному провадженні, із якими він повністю погодився в засіданні.

Судом встановлено, що між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 24.09.2020 року укладено угоду про визнання винуватості, на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину за ч.1 ст. 369 КК України.

Сторони угоди погодили покарання ОСОБА_4 за ст. 369 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 грн.

На момент підписання угоди про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України), прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також, ОСОБА_4 розуміє і судом йому було роз`яснено, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в його інтересах захисник та прокурор просили затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену вищенаведену міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якому його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 369 ч.1 КК України, а саме надання службовій особі неправомірної вигоди, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості; є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є беззастережне визнання ним вини у вчиненому, щире каяття і сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Отже, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з врахуванням вищенаведеного, на думку суду є такими, що відповідають принципу необхідності й достатності, є справедливим для виправлення та запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 24.09.2020 року, узгоджену сторонами угоди міру покарання, а також судом враховується і особа обвинуваченого, зокрема, наявність постійного місця проживання, перебування на обліку в лікаря нарколога, те, що раніше ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює; останній пояснив, що має відповідні доходи від праці за кордон тривалий період часу.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 угоди від 24.09.2020р. про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих доходів громадян 17000 грн. підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не застосовувався; підстав для застосування до останнього заходів кримінального забезпечення, до вступу вироку в законну силу, суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку вимог ст.. 124 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначені вище процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 394, 469,472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2020 року, між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання за даною нормою закону, узгоджене сторонами угоди від 24.09. 2020 року, у вигляді штрафу - 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 грн.(сімнадцять тисяч грн.), в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 653.80 грн.

Речовий доказ, за постановою слідчого від 22.09.2020 року відеозаписи з нагрудних камер якими користувалися працівники поліції на 3 х дисках ДВД Р залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів, з дня його проголошення - з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1