Єдиний унікальний номер 741/1515/20
Номер провадження 1-кс/741/281/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000157 від 08.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з начальником Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що 05.12.2020, близько 19 години (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 знаходячись у кімнаті будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті з метою задоволення своїх сексуальних потреб покликав до себе малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку роздягнув та поклав на диван, та використовуючи безпорадний стан потерпілої ОСОБА_8 , в силу її малолітнього віку, достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцятирічного віку та не усвідомлювала характеру вчинених з нею дій, зґвалтував останню, тобто з використанням геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 08.12.2020 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Підозрюваному ОСОБА_4 09.12.2020 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий і прокурор вважають ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строк від 10 до 15 років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що підозрюваний не одружений, офіційно не працює, та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі.
Крім того, доказів постійного місця проживання та реєстрації місця проживання матеріали клопотання не містять.
При аналізі ризику незаконного впливу на потерпілу, законного представника, слідчий суддя виходить з того, що злочин вчинено щодо малолітньої особи, у зв`язку з чим, існують реальні підстави протиправного впливу на потерпілу та її законного представника, оскільки остання має кровне споріднення з підозрюваним.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Доводи сторони захисту щодо застосування до підозрюваного більш м'якого запобіжнього заходу у вигляді домашнього арешту не підтверджуються належними доказами та не містяться в матеріалах судового провадження.
Інших обставин щодо застосування домашнього арешту судом не встановлено.
А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість визначення застави при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за п.1-2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 05 лютого 2021 року включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з 08.12.2020 року.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1