КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 серпня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України, та їй призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На вказаний вирок суду потерпілий ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Вивчивши подані апеляційні скарги, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;
6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

Так, в апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі. Цивільний позов задовольнити повністю.
Отже, не погоджуючись з вироком суду лише в частині призначеного обвинуваченій покарання та вирішення цивільного позову, потерпілий просить скасувати вирок суду в повному обсязі, не наводячи обґрунтування такому своєму проханню.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 117 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю її вини.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:
1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідності застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Таким чином, оскільки за змістом вищевказаних норм кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції виправдувальний вирок не ухвалюється, то апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 не містить належного прохання особи, яка її подала, з урахуванням тих рішень, які вправі прийняти апеляційний суд, відповідно до ст. 407 КПК України, та відповідно і обґрунтування щодо цього прохання.

Отже, оскільки апеляційним судом здійснюється перегляд судових рішень виключно в межах поданих апеляційних скарг, то такі недоліки апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 перешкоджають визначенню обсягу перевірки вироку апеляційним судом та унеможливлюють їх розгляд в апеляційному порядку.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 слід залишити без руху з наданням апелянтам строку для усунення їх недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року залишити без руху.
Надати потерпілому ОСОБА_2 та захиснику ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити потерпілому ОСОБА_2 та захиснику ОСОБА_3 , що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1