Провадження № 11-кп/4820/748/20
Справа № 674/127/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000513 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2020 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2020 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, прокурору Хмельницької обласної прокуратури.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, своє рішення суд мотивував тим що, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки підписаний та затвердженим прокурором, який не мав повноважень на час прийняття рішення, дата затвердження обвинувального акту не відповідає фактичним обставинам справи, також обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним, допущено безпідставне та необґрунтоване розголошення інформації про стан здоров`я потерпілих.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на невідповідність рішення суду вимогам кримінального процесуального законодавства. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі кола питань, визначених ст. 314 КПК України та перейшов до оцінки дій обвинуваченого і перевірки правильності формулювання обвинувачення, надав оцінку фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті, без дослідження будь яких доказів. Зазначає, що в ході досудового розслідування 01.10.2019 року прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням визначено підслідність у даному кримінальному провадженні за слідчим підрозділом ГУНП в Хмельницькій області. В подальшому заступник прокурора призначив групу прокурорів в складі начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування ОСОБА_12 , заступника начальника ОСОБА_13 та прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_14 . Того ж дня, групу прокурорів змінено та до її складу включено прокурора ОСОБА_15 . Вказує, що ці рішення прийнятті у формі постанов та були відкритті стороні захисту 30.03.2020 року. Зауважує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , направлений до суду, відповідає вимогам п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, в ньому чітко викладені фактичні обставини кримінального правопорушення тасформульовано обвинувачення з дотриманням вимог КПК із зазначенням кваліфікації правопорушення відповідно до КК України.

В поданому запереченні захисники просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважають ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, пояснення обвинувачених та захисників про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, У кримінальному провадженні №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримки державного обвинувачення прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 , 31 січня 2019 року затверджений обвинувальний акт.
Разом з тим, з змісту постанови Генеральної прокуратури України про визначення групи прокурорів від 10.07.2019 року та прокуратури Хмельницької області про призначення групи прокурорів від 01.10.2019 року відсутні відомості, якими уповноважено здійснювати повноваження прокурора по кримінальному провадженню №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України та нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, в порядку ст. 37 КПК України, прокурору ОСОБА_6 .
Наявність, в матеріалах кримінального провадження двох рівнозначних постанов про визначення групи прокурорів та відсутність в них прізвища прокурора ОСОБА_6 , який затвердив та скерував до суду обвинувальний акт, визначає останній як такий, що не відповідає вимогам КПК України щодо належного суб`єкта його затвердження.
Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обов`язковою частиною обвинувального акту є його частина, що містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Всупереч зазначеному, скерований до суду обвинувальний акт містить не конкретизоване обвинувачення, що не відповідає ні вказаним у ньому фактичним обставинам, ні правовій кваліфікації, а саме, ОСОБА_7 обвинувачується в одержанні людини, вчиненій з метою експлуатації, з використанням уразливого стану за попередньою змовою з ОСОБА_8 .
В свою чергу, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що завербувала, перемістила та передала людину з метою експлуатації, з використанням уразливого стану за попередньою змовою з ОСОБА_7 .
Таким чином, обвинувальний акт містить обвинувачення у вчиненні злочину у співучасті, однак кожному з обвинувачених інкримінується вчинення різних за об`єктивною стороною злочинів, не визначено форму співучасті, яка була у обвинувачених.

Крім цього, в обвинувальному акті відсутній обов`язковий елемент інкримінованого складу злочину - конкретний вид протиправної експлуатації, яка виступала метою злочину. Протиправна експлуатація є обов`язковою метою цього злочину. Тобто, лише та, яка або прямо визначена у вказаній примітці, або аналогічно становить самостійний склад правопорушення. За конструкцією ст.149 КК України сама по собі торгівля (вербування, переміщення, одержання тощо) виступає лише предикативним діянням подальшої злочинної експлуатації людини або, принаймні, повинна бути здійснена саме для неї.
Натомість, в скерованому до суду обвинувальному акті відсутнє конкретизування, яку саме незаконну експлуатацію людей планували обвинувачені, в чому полягала її протиправність, до якого виду незаконних видів експлуатації, що становлять склад злочину, відноситься заплановане та чи реалізувалась така незаконна мета.
Крім цього, в обвинувальному акті не зазначено: де, коли та щодо чого була досягнута домовленість між обвинуваченими; де, коли і про що саме ОСОБА_7 прохав свою матір і це склало частину об`єктивної сторони вчиненого ним діяння; де, коли і які саме методи переконання застосувала ОСОБА_8 на прохання свого сина для вербування тощо.
Зазначена невідповідність обвинувального акту не може бути усунута в інший спосіб, крім його повернення прокурору, адже суд не є стороною кримінального провадження.

Встановлено також той факт, що при складанні обвинувального акту порушено охоронювану законом таємницю - лікарську таємницю, зокрема слідчим зазначено діагнози хвороб, на які страждають потерпілі, суперечить вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство, який є вичерпним. Отже, стан здоров`я та наявність захворювань у потерпілих не має вказуватись в обвинувальному акті. Взято до уваги і той факт, що під час досудового розслідування потерпілі звертались до слідчого із проханням не розголошувати інформацію про їх стан здоров`я.
Таким чином, в обвинувальному акті допущено безпідставне, надмірне та необґрунтоване розголошення інформації про стан здоров`я потерпілих.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 містить в собі відомості про особи обвинувачених, про суть предявленого їм обвинувачення, з посиланням на норму статті КК України, про встановлені органами досудового розслідування фактичні обставини справи, то вони на переконання колегії суддів, не спростовують встановлених судом першої інстанції в ньому недоліків, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного прокурором судового рішення.
Також, слід визнати безпідставними і твердження прокурора про відсутність підстав для повернення йому обвинувального акту судом, оскільки як вказувалося вище, такі підстави судом встановлено: відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази; обвинувальний акт містить не конкретизоване обвинувачення, що не відповідає ні вказаним у ньому фактичним обставинам, ні правовій кваліфікації; відсутність обов`язкового елемент інкримінованого складу злочину - конкретний вид протиправної експлуатації, яка виступала метою злочину; а тому, суд діючи в межах ст. 314 КПК України, обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що місцевим судом правильно встановлено за вказаних обставин обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, слід повернути прокурору, для приведення обвинувачення у відповідність до вимог кримінального процесуального законодавства та сприяння реалізації засад кримінального судочинства, що забезпечить реалізацію гарантованих прав обвинувачених та не створить перешкод у реалізації завдань кримінального судочинства.

Ці обставини є суттєвими і позбавляють обвинувачених здійснювати належний захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже місцевий суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення зазначених недоліків.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, прокурору Хмельницької обласної прокуратури залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді