УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/765/20

Провадження № 1-кп/486/129/2020

11 листопада 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000133 внесене 28.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, гр-на України, що має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, матеріали якого 20.05.2020 року були виділені в окреме провадження із кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Згідно обвинувального акту, 27.03.2015 року близько 17.30 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відносно яких 13.10.2020 року кримінальне провадження було закрите у зв`язку із закінченням строків давності та ОСОБА_4 , рухались на автомобілі «Москвич АЗЛК 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, де на перехресті вулиць Шевченка та Кропивницького, зустріли раніше знайомого ОСОБА_9 , якого підозрювали у незаконному заволодінні предметами, з території кладовищ розташованих в межах с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області. В цей час в останніх виник умисел на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 .. Реалізуючи задумане, вони підійшли до ОСОБА_9 , під час розмови з яким, ОСОБА_7 наніс йому два удари руками в обличчя, чим заподіяв фізичних страждань, ОСОБА_4 , відчинив багажне відділення автомобілю «Москвич» номер НОМЕР_1 , куди, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпеку, карність та протиправність своїх дій, силоміць заштовхали ОСОБА_9 , позбавивши його можливості вільно рухатись та обмеживши свободу пересування. Продовжуючи свої злочинні дії, останні, вивезли ОСОБА_9 у полезахисну лісову смугу за межами с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, де ОСОБА_8 наніс йому два удари кулаками в обличчя, а саме в область нижньої губи, заподіявши фізичних страждань. Після цього, ОСОБА_4 , мотузкою замотав праву руку ОСОБА_9 , інший кінець якої тримав у себе, а ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та сам ОСОБА_4 , надали потерпілому лопату, змусивши рити яму, в яку потім зіштовхнули його та почали засипати землею. Після цього потерпілого витягнули з ями та відпустили.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 надав письмове клопотання, яке було підтримане прокурором, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п.1) ч.1 ст. 49 КК України та просив закрити кримінальне провадження на підставі п.1) ч.2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе частково винним у вчиненні злочину та просив про задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позиція сторони захисту з ним погоджена.

Потерпілий ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив вирішити заявлене клопотання на розсуд суду.

З`ясувавши правові позиції сторін кримінального провадження, суд приходить наступного.

Статтею 44 КК України передбачено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Зокрема, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
У відповідності до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями п.3) ч.1 ст. 49 КК України визначено, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до ч.2 ст. 146 КК України, за незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Пунктом 1) ч.2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч.8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1) ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 285 КПК України, особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, згідно вимог, передбачених ч.3 ст. 285 КПК України, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, в даному випадку через настання підстав, передбачених ст. 49 КК України, які не є реабілітуючими підставами, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давностіта закрити провадження у справі.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, за вчинення якого обвинувачуються ОСОБА_4 , відноситься до категорії невеликої тяжкості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим 27 березня 2015 року, тобто перебіг давності строків притягнення до кримінальної відповідальності розпочався 28 березня 2015 року.

Обставин зупинення чи переривання строків давності у даному кримінальному провадженні, передбачених ч.2, ч.3 ст. 49 КК України, судом не встановлено. Обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, не вчинив іншого злочину.

Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 28 березня 2020 року.

Отже, наявність встановлених умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Окрім того, судом зазначається, що діючий Кримінально-процесуальний закон не зобов`язує суд, у випадку заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, досліджувати докази кримінального провадження та з`ясовувати правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Судом встановлено, що під час розгляду кримінального провадження № 0000133 від 28.03.2015 року, дійсно сплинули строки давності, передбачені ст. 49 КК України, у зв`язку з чим захисник звернувся з відповідним клопотанням, учасники процесу не заперечували проти закриття кримінального провадження, наслідки закриття провадження учасникам зрозумілі, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження з вказаних підстав, а тому суд вважає, що кримінальне провадження може бути закрито.
У відповідності до п.2) ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Матеріали кримінального провадження містять цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 21-22).
Однак, з огляду на те, що останній в судовезасідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, тобто, в судовому засіданні цивільний позов не підтримував, а також у зв`язку з тим, що кримінальне провадження підлягає закриттю, суд вважає за доцільне роз`яснити потерпілому його право, у разі необхідності, звернутись до суду в порядку цивільного судочинства за вирішенням питання про відшкодування шкоди.
У відповідності до ч.3 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.
За звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином, позивач звільняється від сплати судового збору, що встановлено п.6) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Витрати пов`язані з проведенням експертизи відсутні.
Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 26, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження № 0000133 внесене 28.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі п.1) ч.2 ст. 284 КПК України

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а засудженими з моменту отримання її копії.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1