Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6846/20
Провадження № 1-в/644/620/20
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його.

У своєму клопотанні ОСОБА_4 зазначив, що за вироком суду відбуває покарання в виді 4 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України.

Просив застосувати до нього положення Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р., який набрав чинності 01.07.2020 року та змінити строк відбуття призначеного покарання.

Засуджений у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, своєчасно.

Прокурор не заперечував проти розгляду заяви за відсутністю засудженого, що не протирічить положенням ч. 4 ст. 539 КПК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення даного клопотання оскільки санкція ч. 2 ст. 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_4 , відповідно до нового закону зазнала змін, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 74 КК України просив перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 5 років обмеження волі, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи, доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі, за 1 ст. 310 КК України 1 рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 317 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 31 липня 2017 року

Ухвалою Апеляційного суду луганської області від 25.07.2018 року вирок Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2018 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини вироку, з кожного епізоду формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на те, що «органом досудового розслідування обвинувачується».

Строк відбування покарання обчислювати з 26.07.2018 р.

На підставі ч. 2 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.07.2017 р. по 25.07.2018 р. включно, який провести з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

01.07.2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Частиною 3 статті 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Отже вироком Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2018 року ОСОБА_4 , серед інших злочинів, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

При кваліфікації дій засудженого за вироком Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2018 року врахована кваліфікуюча ознака злочину ч. 2 ст. 309 КК України тобто незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно після епізодів злочинних дій, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01.07.2020 року, було змінено диспозицію та санкцію ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 309 КК України за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах і вказані дії караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином караність діяння, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України в редакції КК України до 01.07.2020 року, за вчинення якого засудженому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі наразі передбачена ч. 1 ст. 309 КК України (при цьому ознака повторності відсутня) та перевищує санкцію нового закону.

На підставі ч. 3 ст. 74 КК України призначене засудженому покарання у виді 3 років позбавлення волі підлягає зниженню до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону за ч. 1 ст. 309 КК України, з врахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, оскільки така межа передбачає більш м`який вид покарання (обмеження волі на строк до п`яти років), а саме до 5 років обмеження волі.

Інші злочини, за вчинення яких засуджено заявника не віднесено до категорії кримінальних проступків, санкція ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 210, ч. 1 чт. 317 КК України відповідно до нового закону - Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 року, змін не зазнала.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2018 року щодо ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII та вважати ОСОБА_4 засудженим даним вироком за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317 КК України до покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 309 КК України - до 5 років обмеження волі;

за ч.1 ст. 310 КК України - до 1 року обмеження волі;

за ч.1 ст. 317 КК України - до 3 років позбавлення волі.

Вважати, що на підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років 6 місяців років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2018 року у відношенні ОСОБА_4 залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та начальнику державної установи "Харківська виправна колонія № 43".

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: