Провадження № 1-кп/643/676/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року Московський районний міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001903 від 13.04.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 14.12.2011року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік; 10.12.2013року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70,71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі; 31.03.2014року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого 08.11.2016року на підставі Ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 31.10.2016року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 26 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2019 приблизно о 03год.45хв. ОСОБА_6 , знаходячись біля входу до клубу «Болеро», що розташований за адресою м. Харків, пр. Ювілейний, 56 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, що виникла між останнім та раніше незнайомим йому ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки і бажаючи їх настання, із раптово виниклих неприязних стосунків, наніс ОСОБА_4 один удар лівою ногою в область тулуб спереду, від якого ОСОБА_4 позадкувавши впав на асфальт на сідниці, опинившись у положенні сидячи. Після цього ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та правою ногою наніс два послідовні удари в область голови ОСОБА_4 . У результаті нанесення ОСОБА_6 вказаних ударів, ОСОБА_4 опинився на асфальті в положенні лежачи на правому боці. Тоді ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс два послідовні удари в область голови ОСОБА_4 , від чого останній втратив свідомість. У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 , відповідно висновку експерта № 09/1084-С/2019 від 17.05.2019, спричинені тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми у вигляді контузійного очагу правої височної кістки, лінійного перелому чешуі правої височної кістки, перелому піраміди правої височної кістки з переходом на основу черепа в ділянці середньої черепної ямки, з наявністю гематимпануму праворуч, а також синці та садна на обличчі. По степеню тяжкості важка черепномозкова травма це тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а синці і садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро розкаявся у скоєнні злочину. Цивільний позов потерпілого визнав. Обвинувачений зазначив, що дуже шкодує про вчинене, просить у потерпілого вибачення за свої неправомірні дії. Просив суд не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, останнім подані до суду заяви про розгляд кримінального провадження без його участі, та про те, шо він не заперечує проти розгляду справи у порядку ч.3 ст.349 КПК України. Крім іншого повідомив, що йому відшкодована матеріальна шкода в повному обсязі, тому позов підтримує в частині моральної шкоди.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позов в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 90 000,00грн. Від відшкодування матеріальної шкоди відмовилась, оскільки обвинуваченим така шкода повністю відшкодована. Крім того погодилася з думкою прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому з випробуванням.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_6 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має батьків, які є інвалідами ІІІ-ї групи, офіційно не працевлаштований, згідно інформаційної довідки за місцем мешкання характеризується задовільно, згідно даних «Військової-патріотичної організації» «Фрайкор» ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, приймав активну участь в діяльності організації, в тому числі займався волонтерською діяльністю для допомоги Збройним Силам України та добровольчим підрозділам.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, наведені обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, щире каяття, відшкодування ним матеріальної шкоди, думку потерпілого та прокурора про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції інкримінованого йому злочину із застосуванням ст. 75 КК України. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілий зазнав моральну шкоду, яка полягає у протиправній поведінці відносно нього, сильних душевних стражданнях, а також фізичній болі завданій під час нанесення тілесного ушкодження, та яка спричиняла страждання потерпілому під час реабілітаційного періоду.

Враховуючи викладене, виходячи із характеру вчиненого злочину, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов частково, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 377 КПК України, враховуючи звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання та скасовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 3 /три/ роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом випробувального строку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі попереднє ув`язнення в період з 28.08.2019р. по 24.07.2020р.

Речові докази: диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження №0001903, протягом усього часу їх зберігання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000,00грн. В іншій частині позову відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1