Справа № 675/1780/20
Провадження № 1-кс/675/386/2020
У Х В А Л А
"24" вересня 2020 р. слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі засідань Ізяславського районного суду погоджене з прокурором ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який здійснює повноваження в кримінальному провадженні № 0000197, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Комарно Городоцького району Львівської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, інваліду ІІІ групи, жителю АДРЕСА_1 , раніше судимому:
1) 15 травня 2006 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі;
2) 20 січня 2020 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ізяславського районного суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 28 липня 2020 року близько 11 год. 35 хв. у АДРЕСА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, під час розпивання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар металевим розкладним ножем ОСОБА_7 в область живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, внутрішньочеревної кровотечі, геморагічного шоку ІІ ступеня, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння.
ОСОБА_6 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, яке передбачене ч. 1 ст. 121КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2020 року під № 0000197 з кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

28 липня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Повідомлення про підозру від 29 липня 2020 вручено ОСОБА_6 29 липня 2020 року о 12 год. 40 хв.

Ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 27 вересня 2020 року включно.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного судувід 13 серпня 2020 року ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2020 року скасовано, до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26 вересня 2020 року включно.

24 вересня 2020 року постановою керівника Шепетівської місцевої прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 29 жовтня 2020 року.

У клопотанні слідчого викладені доводи та наведені докази необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, посилаючись на те, що підозрюваний раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, у період з 20 грудня 2019 року по теперішній час вчинив три кримінальні правопорушення, за одним із яких засуджений до штрафу. Крім того, ОСОБА_6 проживає у одному населеному пункті з потерпілим та свідком, а тому, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на останніх з метою зміни ними показів у кримінальному провадженні. Відтак, існують передбачені ст. 177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.Вказані ризики, заявлені при обранні підозрюваному запобіжного заходу, не зменшились та не змінились.

У судовому засіданні прокурор, слідчий заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного проти заявленого клопотання заперечив, вважає, що відсутні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , просив змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання тітки підозрюваного ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю підтримав думку захисника, просить зважити на стан його здоров`я та потребу у лікуванні, яке не отримує в умовах тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, допитавши свідка ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ст. 199 ч. 1, 2 КПК України вказує, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 та свідків, висновком судово-медичного експерта № 434 від 03 вересня 2020 року, висновком стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви», № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, пов`язаного із застосуванням насильства відносно потерпілого, що характеризується підвищеною суспільною небезпекою, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, під час вчинення дій, у яких підозрюється, перебував у стані алкогольного сп`яніння, характеризується негативно, підозрюваний постійного місця роботи не має, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки власної сім`ї та дітей не має, періодично проживає у тітки ОСОБА_8 , котра не являється опікуном ОСОБА_6 , оскільки не бажає нести відповідальність за його вчинки, зареєстроване постійне місце проживання ОСОБА_6 поруч з потерпілим та свідком обвинувачення, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може ухилитися від слідства і суду, впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.
19 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 крадіжки належного ОСОБА_9 велосипеда (правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 185 КК України). Обвинувальний акт направлений до суду.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. На момент розгляду клопотання вказані ризики не зменшилися та не змінилися.
Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 . Більш м`які запобіжні заходи забезпечити виконання цієї функції не зможуть.
Ті обставини, що ОСОБА_6 являється інвалідом третьої групи, перебуває на диспансерному обліку в психоневрологічному кабінеті Ізяславської районної поліклініки, в даному випадку не є визначальними та такими, що давали б можливість обрати йому більш м`який запобіжний захід, оскільки такі обставини існували на момент вчинення злочину, у скоєнні якого він підозрюється, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці. Крім того, судом перевірялись посилання ОСОБА_6 на погіршення стану здоров`я та потребу у лікуванні шляхом дослідження відомостей, викладених у висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, при цьому суд приходить до висновку про відсутність перешкод в отриманні ОСОБА_6 медичної допомоги, за такої потреби, в умовах тримання під вартою, оскільки примусових заходів медичного характеру підозрюваний не потребує.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, тому клопотання захисника та самого ОСОБА_6 про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід залишити без задоволення.
При визначенні строку тримання підозрюваного під вартою, суд зважає на наявність постанови керівника Шепетівської місцевої прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 24 вересня 2020 року, та знаходить за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 29 жовтня 2020 року, тобто до визначеного вказаною постановою кінцевого строку досудового розслідування.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, розмір застави слідчим суддею не визначається.
Керуючись ст. ст. 180, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
задовольнити погоджене з прокурором ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який здійснює повноваження у кримінальному провадженні № 0000197, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Комарно Городоцького району Львівської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, інваліду ІІІ групи, жителю АДРЕСА_1 , раніше судимому: 1) 15 травня 2006 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі;
2) 20 січня 2020 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

в межах строку досудового розслідування до 29 жовтня 2020 року включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала діє по 29 жовтня 2020 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1