Справа №№ 148/1405/19
В И Р О К
Іменем України

30 вересня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

представника поліції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000324 внесеному в ЄРДР від 03.07.2019 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не навчається, працює тимчасовими заробітками, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 29.06.2019 року близько 10.00 год. перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 зайшов в приміщення будинку для того щоб провідати свого неповнолітнього товариша ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи в будинку ОСОБА_11 почав шукати свого товариша ОСОБА_10 в кімнатах та гукати останнього, однак його не знайшов, після чого залишаючи приміщення будинку проходячи через кімнату на телевізорі ОСОБА_11 побачив грошові кошти в сумі 600 гривень, після виявлення яких у нього виник умисел на крадіжку частини з вказаних грошових коштів. Реалізуючи свій умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власниці будинку ОСОБА_9 , яка перебувала на вулиці домогосподарства та поралася у квітнику, а також інших осіб, які могли спостерігати за його діями ОСОБА_11 діючи умисно, з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку грошових коштів в сумі 500 гривень, які належать доньці власниці зазначеного домогосподарства ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 та покинув приміщення будинку. В подальшому ОСОБА_11 викрадені грошові кошти витратив на продукти харчування, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду показав, що дійсно 29.06.2019 він здійснив крадіжку речей, за обставин які зазначенні в обвинувальному акті. На даний час він працює тимчасовими заробітками та отримує заробітну плату, близько 1000 грн. в тиждень. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, оголошенням характеризуючих

особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в судовому засіданні доведена в повному обсязі і дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчиненого кримінального правопорушення і заподіяної шкоди.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в межах санкції визначеної ст. 185 ч.1 КК України.

При цьому суд зазначає, що покарання у виді штрафу обвинуваченому необхідно призначити в розмірі, визначеною ст. 185 ч.1 КК України, який був встановлений в санкції статті до 01.07.2020 року, з врахуванням положень ст. 5 КК України, частиною другою якої визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Тобто, в даному випадку, зміни внесенні в санкцію статті 185 ч.1 КК України, з 01.07.2020, щодо покарання у виді штрафу, законодавцем визначено у більшому розмірі, посилюючи кримінальну відповідальність.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 50, 65, 185 ч.1 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу у дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: