Справа № 750/5258/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/217/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_8 від 17 січня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000099.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя вказав, що висновки слідчого ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Також слідчим суддею зазначено, що доводи заявника щодо допущених з боку прокурора процесуальних порушень у кримінальному провадженні самі по собі не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, оскільки відсутні обов`язкові елементи та ознаки складу злочину.

На зазначену ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити вимоги його скарги і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постановлена слідчим суддею ухвала в повній мірі не відповідає вимогам КПК України, оскільки ним не було безпосередньо досліджено матеріали кримінального провадження та подану скаргу. Апелянт зазначає, що в ході досудового розслідування слідчим було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , однак, останньому не було поставлено питань відносно обставин поданої заяви про злочин. Крім того, зазначає, що він не отримував жодних повісток хоча його могли повідомити телефонним зв`язком, що, на його думку, свідчить про неповноту досудового розслідування. Апелянт стверджує, що слідчим суддею не було досліджено його доводи відносно того, що слідчий УСБУ внаслідок конфлікту інтересів не міг проводити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню..

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти викладених скаржником апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядається слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження з урахуванням положень ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання та обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_8 від 17 січня 2019 року, кримінальне провадження № 0000099, внесене до ЄРДР 27 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу вказаного злочину.

За змістом ст.284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Слідчий дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що в ході досудового розслідування кримінального провадження були прийняті всі передбачені заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою ретельної перевірки відомостей викладених у заяві адвоката ОСОБА_7 , які також детально викладені в постанові про закриття кримінального провадження, було допитано в якості свідка військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_9 , який повідомив, що військовою прокуратурою підтримується публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000005 від 23 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у даному кримінальному провадженні процесуальне керівництво здійснювалося на підставі відповідної постанови, винесеної ним як керівником органу прокуратури у відповідності до ст..ст. 37, 39 КПК України. Свідком також було зазначено, що питання законності здійснення процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні було предметом неодноразового розгляду судами першої та апеляційної інстанції із винесенням судових рішень, що набрали законної сили і жодних фактів, які б свідчили про перевищення ним службових повноважень з його боку чи боку його підлеглих встановлено не було.

Слідчим, згідно постанови про закриття кримінального провадження було встановлено, що ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2018 року та 4 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про відвід прокурора військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_12 , оскільки жодної з підстав, передбачених ст.. 77 КПК України для відводу прокурора судом не встановлено, ухвалою колегії суддів апеляційного суду Чернігівської області від 1 червня 2018 року також було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_13 з аналогічних підстав та вказано, що прокуратура, незалежно від спеціалізації є єдиною стороною обвинувачення. В подальшому ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 1 серпня 2018 року також було відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_9 .

На підставі вище викладеного слідчим було констатовано, що рішеннями судів першої та апеляційної інстанції встановлено, що військовий прокурор Чернігівського гарнізону ОСОБА_9 під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000005 від 23 лютого 2018 року діяв у межах наданих КПК України йому повноважень.

Крім того, слідчим було встановлено, що в діях військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_9 відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.. 365 КК України, як наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним інтересам ОСОБА_10 , а також обов`язкова ознака суб`єктивної сторони даного злочину, як умисел на вчинення перевищення службових повноважень.

Оглянуті матеріали кримінального провадження свідчать про те, що старшим слідчим проведено повну та об`єктивну перевірку, доводів захисника ОСОБА_7 , а останній не надав суду доказів, які б могли слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови з мотивів наведених у скарзі.

Крім цього, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вищезгаданої постанови, колегією суддів не встановлено.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства і дійшов обґрунтованого висновку, що під час кримінального провадження вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, а прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження є такою, що відповідає загальним засадам кримінального провадження та є обґрунтованою і законною.

Оскільки, під час проведення перевірки обставин, на які посилається апелянт, слідчим, у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що під час досудового розслідування слідчий провів усі необхідні та достатні дії, які передбачені ст. 91 КПК України. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Посилання скаржника на не дослідження слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні витребуваних матеріалів кримінального провадження жодним чином не може свідчити про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, оскільки нормами КПК України не встановлено імперативної норми щодо необхідності такого дослідження всіх наявних у розпорядження судді матеріалів та документів.

Твердження адвоката ОСОБА_7 та його зауваження відносно дій слідчого по необхідних, на його думку, обсягу слідчих дій, на переконання судової колегії є необґрунтованими враховуючи, що згідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого та прокурора обмежуються виключно лише положеннями, передбаченими частиною 1 ст. 303 КПК України.

Доводи апелянта відносно проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0000005 неповноважною особою, на думку колегії суддів, крім іншого, спростовується наявною в матеріалах провадження відповіддю надісланою Генеральною прокуратурою України на адвокатський запит адвоката ОСОБА_7 відносно наявності прав військової прокуратури Чернігівського гарнізону вчиняти у вказаному кримінальному провадженні слідчі дії та приймати процесуальні рішення. Згідно вказаного листа процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000005 від 23 лютого 2018 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України здійснювалося прокурорами військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України відповідно до постанови заступника військового прокурора Центрального регіону України від 23 лютого 2018 року, яка не скасована на теперішній час. Також зазначено, що враховуючи необхідність дотримання принципу незмінності прокурора у кримінальному провадженні, а також з огляду на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі 351/1144/16-к, порушень вимог чинного законодавства не вбачається.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що слідчий УСБУ внаслідок конфлікту інтересів не міг проводити досудове розслідування колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки кримінальне провадження № 0000099 розпочато прокуратурою Чернігівської області і на підставі постанови заступника прокурора Чернігівської області від 27 квітня 2018 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу УСБУ в Чернігівській області.

Слідчим суддею при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження було дотримано вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні, слідчий суддя при розгляді скарги, з огляду на матеріали кримінального провадження та ґрунтуючись на отриманих в ході досудового розслідування даних, у зв`язку із відсутністю доказів обставин вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться в заяві адвоката ОСОБА_7 , прийшов до вірного висновку, відмовивши у задоволенні скарги останнього.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_8 від 17 січня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000099 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3