Справа № 524/3929/20
Провадження № 1-кп/524/372/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001803 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козельщина, Полтавської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 28.05.2020 року близько 03:00 години, знаходився вдома за адресою : АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між чоловіками виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час зазначеної сварки, у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_5 взяв ніж, який лежав на кухонному столі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, наніс не менше семи ударів ножем в передню частину тулуба, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 479 від 22.06.2020, у вигляді: одиночного проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки, брижі тонкої і товстої кишки, колото-різаних не проникаючих поранень в ділянці грудної клітини, які утворились від дії колюче-ріжучого предмету, можливо і від дії леза ножа, не менше ніж від семи ударів можливо у вказаний строк і при вказаних обставинах і за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час отримання.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Під час досудового розслідування між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 15.06.2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілого, відповідно до якої, останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що надає згоду на укладення угоди між прокурорм та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.05.2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладену 15 червня 2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.05.2020 року на майно, вилучене під час особистого обшуку, а саме мобільний телефон «NOMI» скасувати.

Речові докази по справі змиви РБК та контрольні змиви з вхідних дверей, виріз шпалер з коридору біля дверей туалету, змив РБК з ванної кімнати з підлоги, виріз з шпалер із РБК з коридору біля входу до кімнати № 1, виріз РБК з матрацу з кімнати № 1, змив РБК з килимового покрияття з кімнати № 1, змив РБК з підлоги біля входу в кімнату № 3 зберігати в матеріалах кримінального провадження; ніж з нашаруванням РБК під № 2, ніж з нашаруванням РБК під №1; сорочку з нашаруванням РБК, джинси з нашаруванням РБК знищити, мобільний телефон «NOMI» з сімкарткою «Київстар» - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: