КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4980/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року . місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

підозрюваного ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , а також захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , яке погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , і продовжено строк тримання під вартою до 07 листопада 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420400 гривень, щодо

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпропетровську (нині Дніпро), громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює на посаді генерального директора ТОВ «Статус КВО», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися, за виключенням ризику вчинення іншого злочину. У зв`язку з наведеним слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, але при цьому визнав за можливе визначити останньому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого задовольнити в повному обсязі та продовжити підозрюваному ОСОБА_13 строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Зокрема, апелянт стверджує, що завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати цілу низку слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, без яких неможливо завершити досудове розслідування і скласти обвинувальний акт, а проведення слідчих (розшукових) дій має значення для вирішення питання про доведення вини підозрюваного ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Крім того, як запевняє прокурор, ризики, які передбачені ст. 177 КПК України і які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Далі автор апеляції запевняє, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, а більш м`який запобіжний захід або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам. При цьому прокурор вказує, що, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, є незаконним, необґрунтованим та безпідставним під час продовження строку тримання під вартою визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки ця особа підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства щодо потерпілого і його близьких родичів.

На думку апелянта, слідчий суддя, продовжуючи підозрюваному ОСОБА_13 строк тримання під вартою, не привів будь-якої аргументації та мотивування можливості визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яка в цьому випадку є занадто м`яким запобіжним заходом, тобто, за переконанням прокурора, слідчий суддя не врахував при цьому наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, автор апеляції наголошує, що докази, які підтверджують факти стосовно погроз застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, у тому числі ОСОБА_13 , були долучені до матеріалів клопотання.

Захисник ОСОБА_10 , теж не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою. Так, апелянт запевняє, що підозра ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КПК України, є необґрунтованою. Крім того, захисник вказує, що протягом строку тримання під вартою ОСОБА_13 в повній мірі належно та сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки і не має наміру будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. До того ж, як наголошує апелянт, протягом цього строку із підозрюваним не було проведено жодної слідчої дії.

Далі захисник ОСОБА_10 звертає увагу, що стороною обвинувачення були порушені права ОСОБА_13 , оскільки прокурори систематично не з`являлись у судові засідання з розгляду апеляційних скарг про застосування запобіжного заходу та клопотань про зміну останньому запобіжного заходу. Саме тому, за ствердженням автора апеляції, сторона захисту звернулась до Офісу Генерального прокурора із дисциплінарною скаргою на таку неправомірну поведінку та бездіяльність прокурорів.

Також апелянт вказує, що слідчим суддею не було взято до уваги вимоги ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що стан здоров`я дружини підозрюваного погіршився і вона перебуває на стаціонарному лікуванні в місті Дніпро, а троє неповнолітніх дітей ОСОБА_13 знаходяться з бабусею, якій вже понад 70 років, у зв`язку з чим вона обмежена у можливості здійснювати належний догляд, виховання та утримання неповнолітніх внуків.

Крім того, за переконанням захисника, ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та на яких наполягає сторона обвинувачення, відсутні.

Захисник ОСОБА_14 в своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовженні ОСОБА_13 строку тримання під вартою та застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зокрема, апелянт стверджує, що стороною обвинувачення не доведена неможливість застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не доведена обґрунтованість підозри та реальна наявність ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного і, крім того, не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі, теж вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою. Так, автор апеляції запевняє, що слідчим суддею не було об`єктивно з`ясовано обставини справи, не було досліджено, а в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного доказу, на підставі якого слідчий суддя зробив свій висновок про необхідність тримання ОСОБА_13 під вартою, не зазначено мотивів та обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дотримано та не обґрунтовано мету і підстави застосування тримання під вартою, як того вимагає ст. 177 КПК України, а також не враховано обставини у відповідності до ст. 178 КПК України. Крім того, апелянт зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на доводи сторони захисту про визначення ОСОБА_13 розміру застави в значно меншому розмірі, ніж той, який останньому було визначено. При цьому захисник вказує, що слідчим суддею не враховано майновий стан підозрюваного, наявність у останнього на утриманні трьох неповнолітніх дітей та відсутність значних сум грошових коштів на рахунках.

Захисник ОСОБА_12 в своїй апеляційній скарзі також вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_13 запобіжного заходу. Зокрема, апелянт стверджує, що ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації і проживання, перебуває в офіційному шлюбі та має на утриманні трьох малолітніх дітей. Також, на думку апелянта, повідомлена ОСОБА_13 підозра у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою, а кваліфікація дій останнього завищеною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурорів, кожного окремо, які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційних скарг захисників, пояснення захисників, кожного окремо, і підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, просили їх задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

16 липня 2020 року о 16 год. 20 хв. ОСОБА_13 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що 17 липня 2020 року о 10 год. 46 хв. був складений відповідний протокол.

17 липня 2020 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

18 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_13 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 вересня 2020 року включно, без визначення розміру застави.

31 липня 2020 року ОСОБА_13 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2020 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

08 вересня 2020 року (клопотання датоване 07 вересня 2020 року) старший слідчий в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_13 строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, у межах строку досудового розслідування. Це клопотання мотивоване тим, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не виявляється можливим у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих і розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відсутні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

09 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва вказане клопотання старшого слідчого було задоволено фактично частково та підозрюваному ОСОБА_13 продовжено строк тримання під вартою до 07 листопада 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420400 гривень.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_13 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на перелічені у клопотанні старшого слідчого докази, в тому числі протоколи допитів потерпілих та свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи огляду речей, протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, протокол за результатами контролю за вчиненням злочину та інші документи, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_13 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_13 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_13 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_13 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_13 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер і досить високий ступінь суспільної небезпечності самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перелічені ризики, які були заявлені у клопотанні старшого слідчого, є реальними та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність у цьому кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати непереконливими.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_13 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилаються захисники, у зв`язку з чим їх апеляційні скарги, в яких ставиться питання про недоведеність органами досудового розслідування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, не підлягають задоволенню.

Отже, рішення слідчого судді в частині необхідності продовжити підозрюваному ОСОБА_13 строк тримання під вартою до 07 листопада 2020 року включно є правильним.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при визначенні підозрюваному ОСОБА_13 розміру застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, слідчий суддя, як то правильно відмічає прокурор у своїй апеляційній скарзі, не врахував, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_13 , є таким, що вчинене організованою групою з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами і з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а ризики, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та існують на теперішній час.

Звертає колегія суддів увагу і на те, що слідчий суддя, хоча і не погодився з одним із ризиків, які були заявлені у клопотанні старшого слідчого, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, однак жодної мотивації цьому не привів, незважаючи на те, що у клопотанні, на думку колегії суддів, досить обґрунтовано і переконливо викладено наявність існування такого ризику.

Тому висновок слідчого судді, за переконанням колегії суддів, про можливість визначення підозрюваному ОСОБА_13 на цьому етапі кримінального провадження альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у вигляді застави є помилковим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого задовольнити і продовжити підозрюваному ОСОБА_13 строк тримання під вартою до 07 листопада 2020 включно, без визначення розміру застави, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 , необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року, якою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , і продовжено строк тримання під вартою до 07 листопада 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420400 гривень, щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_15 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, у межах строку досудового розслідування щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 07 листопада 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4