ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року
справа № 273/903/17
провадження № 51-6173км19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
виправдана ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000242, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася та проживає в АДРЕСА_1 ,

виправданої за пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор виклав вимогу до суду касаційної інстанції (далі Суду) про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло безпідставне виправдання ОСОБА_6 .

На обґрунтування своїх доводів прокурор вказує на порушення судом першої інстанції статей 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПКУкраїни) щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судових рішень, необхідності оцінки доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності й взаємозв`язку. Посилається на те, що вирок містить суперечності. Стверджує, що матеріали провадження містять як письмовий дозвіл обвинуваченої на огляд домоволодіння, так і поліцейський рапорт, з якого вбачається, що огляд земельної ділянки ОСОБА_8 проведено в ході відпрацювання профілактичної операції під умовною назвою «мак». Зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на показання обвинуваченої в апеляційному суді про те, що вона лише одного разу, але ж таки обробляла мак, всупереч приписам ст. 419 КПКУкраїни не надав належної правової оцінки апеляційним вимогам прокурора, не навів в ухвалі достатніх доводів на їх спростування та не вказав переконливих підстав, з яких залишив апеляційну скаргу без задоволення.

Зміст оскаржених судових рішень та встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та виправдано за недоведеністю наявності в діянні обвинуваченої складу цього кримінального правопорушення.

За ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_6 без зміни.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувалась у тому, що вона в середині травня 2017 року на присадибній ділянці розміром 0,024 га на АДРЕСА_2 , що належить її матері ОСОБА_8 , між рядками буряка виявила самовільно насіяні 115 рослин маку снотворного. У подальшому, з часу виявлення до 29 липня 2017 року ОСОБА_6 незаконно вирощувала та доглядала сходи рослин снотворного маку, періодично підпушуючи ґрунт, очищаючи його від бур`янів.

29 липня 2017 року о 10:30 працівниками поліції під час огляду домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено 115 рослин маку снотворного, які містять наркотичні засоби наркотично активні алкалоїди опію - морфін, кодеїн, є рослинами виду мак снотворний /Papaver somniferum L/, обіг яких допускається лише для промислових цілей.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, виправдана та захисник просили залишити судові рішення без зміни.

Мотиви Суду
Згідно з вимогами статей 91, 92 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.
На підставі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами статей 370, 373, 374 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На думку Суду, суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 , дотримався зазначених вимог закону.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_6 за недоведеністю наявності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, проаналізував у вироку сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають це суспільно небезпечне діяння.

Суд першої інстанції встановив, що належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, стороною обвинувачення надано не було та у судовому засіданні не встановлено.
Так, об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення утворюють незаконний посів або вирощування снотворного маку чи конопель, тобто культивування цих рослин. Поняття вирощування охоплює різні роботи з догляду за посівами обробка міжрядь, боротьба зі шкідниками і хворобами, знищення бур`янів, спушування, прополювання, підживлення добривами, поливання та інші дії. За ч. 1 ст. 310 КК України підлягають кваліфікації дії осіб, які незаконно здійснили посів або вирощування снотворного маку чи конопель у кількості від 100 до 500 рослин.
Посилання у скарзі прокурора про те, що ОСОБА_6 в апеляційному суді підтвердила, що вона можливо одного разу прополола мак, ще не свідчать про вирощування нею маку, тобто вчинення дій, що утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення.

Суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим умислом.
Проте в судовому засіданні суду першої інстанції не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_6 з прямим умислом здійснила незаконне вирощування рослин маку снотворного в кількості 115 рослин упродовж червня-липня 2017 року, а саме усвідомлювала суспільну небезпеку свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки та бажала настання таких наслідків.
Тому суд першої інстанції, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_6 у незаконному вирощуванні маку снотворного не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Під час перегляду провадження в суді апеляційної інстанції апеляційний суд розглянув доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, які аналогічні доводам, наведеним у його касаційній скарзі, та надав їм належну оцінку, навівши в ухвалі мотиви прийнятого рішення та підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та лише за клопотанням учасників судового провадження. Водночас прокурор з таким клопотанням до суду апеляційної інстанції в апеляційній скарзі та у судовому засіданні не звертався.

З урахуванням вищевказаного, наведені у касаційній скарзі прокурора доводи не спростовують правильності висновків суду щодо виправдання ОСОБА_6 .
Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимог, викладених у касаційній скарзі.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПКУкраїни, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3