Справа № 539/2964/20
Провадження № 1-кп/539/262/2020
20 жовтня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю : прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка Карлівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Агротрейд Лубни», освіта середня-спеціальна, одруженого, учасника бойових дій, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.129 КК України,
На початку серпня 2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи на службі в зоні ООС та будучи на посаді зенітника в 58 ОМПБр на території лінії оборони в АДРЕСА_2 в окопі знайшов осколкову гранату ВОГ-17М, яку вирішив привласнити та в подальшому зберігати з метою самозахисту. Так, діючи умисно, ОСОБА_5 взяв осколкову гранату ВОГ-17М, яку в подальшому переніс до місця дислокації в м. Авдіївці та залишив зберігатися, де в подальшому з даної осколкової гранати ВОГ-17М та наявного у нього запалу УЗРГМ-2 незаконно виготовив саморобний вибуховий пристрій, який в подальшому перевіз до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де залишив зберігатися у кімнаті будинку, тим самим вчинив носіння, зберігання, придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу. 05.08.2020 року близько 14 год. під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 працівниками поліції було виявлено та вилучено осколкову гранату 30 мм гранатометного пострілу ВОГ-17М споряджену уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, які згідно висновку комплексної вибухово-технічної експертизи № 122/278 від 11.08.2020 року в сукупності (в конструктивному поєднання, в зборі) відносяться до саморобних вибухових пристроїв, та яка придатна до вибуху.
Крім цього, 05.08.2020 року близько 10:00 год. перебуваючи у будинку за місцем власного проживання за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, під час сімейної сварки з дружиною ОСОБА_4 , взявши до рук попередньо виготовлений ним вибуховий пристрій, висловлював реальні погрози вбивством шляхом підриву вибухового пристрою ОСОБА_4 , яка дані погрози сприймала за реальні.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння кримінальних правопорушень дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_5 пояснив, що він у серпні 2016 року, коли перебуваючи на службі в зоні бойових дій в м.Авдіївка Донецької області в окопі знайшов гранату, яку забрав собі та зберігав за місцем дислокації в м. Авдіївка Донецької області. Потім він з даної гранати та запалу УЗРГМ-2, який був у нього, виготовив саморобний пристрій, який в подальшому перевіз до місця свого проживання в с.Солониця, де зберігав. 05.08.2020 року між ним та його дружиною виник конфлікт, у ході якого він взяв в руку цей вибуховий пристрій та почав демонструвати його дружині, казав, що підірве цей пристрій, в результаті чого дружина злякалася. У вчиненому кається.
Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати дані фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень у апеляційному порядку.
Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_5 , суд вважає ці показання достовірними.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в носінні, зберіганні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу; незаконному виготовленні вибухових пристроїв; погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263-1 КК України та ч.1 ст.129 КК України відповідно, оскільки ним було вчинено дані кримінальні правопорушення.
Згідно ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав та виявив готовність нести покарання.
Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає.
Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного ОСОБА_5 який вину в скоєному визнав, обставину справи, що пом`якшує покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі, а за ч.1 ст.129 КК України - у виді обмеження волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи думку учасників судового провадження, обставини справи та особу винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, має сім`ю, має постійне місце роботи, є учасником бойових дій, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому, висновок досудової доповіді відділу пробації, думку потерпілої, яка прохала суд не позбавляти волі обвинуваченого. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.
Також суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.
Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по експертизам, проведеним по даній справі.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання за :
- ч.1 ст.263 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,
- ч.1 ст.263-1 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,
- ч.1 ст.129 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи :
№ 118 від 07.08.2020 року в розмірі - 1307 грн. 60 коп.,
№ 122/278 від 11.08.2020 року в розмірі - 2615 грн. 20 коп.,
а всього в сумі 3 922 грн. 80 коп.
Речові докази по справі : два магазини АК-74, пенал для чищення АК-74, металевий предмет з вирізами під пальці, осколки гранати, 2 зразки грунту знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1