Справа № 168/872/20
Провадження № 1-кп/168/24/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення, внесене до ЄРДР за № 0000069 від 28.11.2020, про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, інваліда ІІІ групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 27.11.2020 р., близько 17.30 год., перебуваючи на дорозі по вул. Миру в с.Смідин Старовижівського району в ході сварки на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла потерпілій ОСОБА_5 не менше чотирьох ударів кулаками рук по обличчі, після чого нанесла три удари по голові, чим спричинила потерпілій легке тілесне ушкодження у вигляді: синця в ділянці обличчя.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково. Надала показання про те, що в час та місці, вказаних в обвинувальному акті, дійсно вдарила потерпілу рукою в обличчя, але лише один раз в обличчя, оскільки знала, що потерпіла вагітна, а не сім разів як вказано в обвинувальному акті. Припускає, що лише коли захищалась від потерпілої, оскільки вони шарпались, то могла їй нанести інші удари. Знала про те, що потерпіла вагітна. У вчиненому розкаюється, шкодує, що так сталось, намагалась помиритись з потерпілою, проте остання відмовилась. Просить її суворо не карати та призначити їй покарання в виді штрафу, а не громадських робіт, оскільки за станом здоров`я не зможе виконати громадські роботи.

Факт вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою, підтверджується дослідженими в суді доказами:

-показаннями потерпілої про те, що в вказані в обвинувальному акті час та місце обвинувачена нанесла їй сім ударів по обличчі та голові, при цьому казала, що не битиме по животу, оскільки вона вагітна. Обвинувачена не намагалась з нею помиритись, вважає, що обвинувачена має понести покарання за вчинене;

-протоколом слідчого експерименту від 29.11.2020 р., згідно з яким в ході процесуальної дії потерпіла на статистові показала, що обвинувачена нанесла їй не менше менше чотирьох ударів кулаками рук в обличчя, після чого нанесла три удари по голові;

-висновком експерта № 149 від 30.11.2020 р., згідно з яким в потерпілої виявлено тілесні ушкодження у виді синця в ділянці обличчя.
Доводи обвинуваченої про те, що вона нанесла лише один удар потерплій суд не бере до уваги, зважаючи на позицію обвинуваченої, яка фактично повідомила суду, що не виключає можливість нанесення інших ударів потерпілій. Отже, судом встановлено, що отримані потерпілою тілесні ушкодження утворились під час суперечки між нею та обвинуваченою за обставин вказаних в обвинувальному акті і внаслідок дій обвинуваченої. Обвинувачена стверджує, що розкаюється в вчиненому, однак позиція обвинуваченої в частині наявності її вини є непослідовною, що не свідчить про наявність щирого каяття у вчиненому.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала в стані вагітності.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є відповідно до ст. 12 КК кримінальним проступком, наявність пом`якшуючої та наявність обтяжуючої покарання обставини, обставини справи, особу винної, яка характеризується за місцем проживання позитивно, вперше притягається кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, є інвалідом ІІІ групи, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, і приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК, у виді штрафу у розмірі, наближеному до мінімального.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1