Провадження № 11-сс/824/5228/2020 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів : ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 липня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04 липня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 року відмовлено в задоволенні зазначеної скарги, оскільки ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої ним скарги, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що на час розгляду скарги, заявлені ОСОБА_6 вимоги не підтримуються.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті. Крім того, просить вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження без поважних причин та поновити цей строк, оскільки оскаржувану ухвалу він отримав лише 15 вересня 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він категорично не згоден з рішенням суду про відмову у задоволенні його скарги, оскільки він не повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи і такі відомості про ніби то його повідомлення відсутні у матеріалах справи. Відтак, у слідчого судді ОСОБА_1 не було жодних підстав вважати, що він не прибув у судове засідання без поважних причин. Апелянт звертає увагу, що ним, фактично, вперше було отримано оскаржувану ухвалу лише 15 вересня, яка була спрямована на його адресу 03 вересня 2020 року.

Крім того, апелянт вказав, що ст. 306 КПК України не передбачено розгляд скарги заявника, без участі заявника, оскільки його участь є обов`язково, не є перешкодою відсутність слідчого або прокурора. Більш того, зі змісту п. 1 прохальної частини скарги вбачається, що апелянт просив розглянути його скаргу за обов`язкової його участі. За таких обставин, апелянт вважає, що слідчий суддя ОСОБА_1 ні в якому випадку не мала права розглядати його скаргу без його участі, тим паче за відсутності відомостей про те, що він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Абзацом 2 частини 3 статті 395 КПК України передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Так, хоча оскаржувана ухвала була постановлена слідчим суддею з викликом сторін, однак розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали ОСОБА_6 ознайомився лише 15 вересня 2020 року, коли отримав поштою рекомендованого листа, що підверджується копією поштового конверта з трек номером, який міститься в матеріалах провадження, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді подано ОСОБА_6 19 вересня 2020 року. Несвоєчасне отримання копії ухвали слідчого судді та ознайомлення з її змістом є, на думку колегії суддів, поважними причинами пропуску ОСОБА_6 строку на її апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Частина 3 вказаної статті передбачає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частиною 1 статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У ч. 8 вказаної вище статті встановлено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Так, Київським апеляційним судом про розгляд апеляційної скарги учасники судового розгляду неодноразово повідомлялися у встановлений КПК спосіб, однак, у зазначений день до суду не з`явилися.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що їх неявка не перешкоджає судовому розгляду, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату судового засідання та їх процесуальні права було дотримано.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04 липня 2020 року, слідчий суддя послався на те, що оскільки ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої ним скарги, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, а тому прийшов до висновку, що заявлені останнім вимоги не підтримуються. З таким висновком погоджується і колегія суддів .

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому проваджені, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які від зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З матеріалів скарги ОСОБА_6 вбачається, що він просить зобов`язати уповноважену службову особу, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, прокурора Офісу Генерального прокурора, внести відповідні відомості на підставі його заяви заявленої 04 липня 2020 року що була спрямована цінним листом, з вкладенням опису, кур`єрською доставкою та з повідомленням про вручення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, окремо за кожною з попередніх правових кваліфікацій у відповідності до ч. 2 ст. 214, п. 8 Розділу 2 «Положення про формування і ведення ЄРДР» затвердженого наказом ГПУ № 139, від 06 квітня 2016 року, надати йому витяги з ЄРДР, та розпочати досудове розслідування.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, за скаргою якого здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Відтак, оскільки ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої ним скарги, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення (а.с 4), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання або заяви не надсилав, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги останнього, оскільки ОСОБА_6 на час розгляду скарги заявлені вимоги не підтримав.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04 липня 2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

_______________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4