УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/15974/20

Провадження № 1-кс/638/2697/20

20.11.2020 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області -

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді 19.11.2020 року надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, згідно якої просить суд зобов`язати службових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР України по кримінальному провадженню №0003640 від 14.11.2020 року попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень вказаних у його заяві про вчинення кримінального злочину від 02.11.2020 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 02.11.2020 року він звернувся до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень-злочинів. 10.11.2020 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено його скаргу та зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального злочину від 02.11.2020 року. 14.11.2020 року слідчим ОСОБА_3 були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 383 Кримінального кодексу України, з чим заявник категорично не погоджується, оскільки він визначив зовсім іншу правову кваліфікацію - ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України. Вважає, що посадовими особами відомості за його заявою не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено порядок, встановлений нормами КПК України. Просить суд скаргу задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно частини 1, 2 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.
За частиною 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.
Зі змісту скарги, поданої ОСОБА_2 вбачається, що він просить зобов`язати службових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР України по кримінальному провадженню №0003640 від 14.11.2020 року попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень вказаних у його заяві про вчинення кримінального злочину від 02.11.2020 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України, проте вказані дії не входять до вичерпного переліку, який наведений у статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно приписів статті 214 КПК України, внесення відомостей до ЄРДР покладено на слідчого, прокурора, при цьому до реєстру досудових розслідувань вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела і здійснюється лише попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Всі встановлені обставини справи і повну кваліфікацію дій осіб, які будуть підозрюватись у вчиненні злочину (злочинів) слідчий може викласти лише в обвинувальному акті. На стадії ж внесення в ЄРДР відомостей про злочин, короткий виклад обставин і попередня кваліфікація злочину визначаються суто слідчим чи прокурором і ніхто не вправі вплинути на ці їх дії, які навіть не підлягають оскарженню слідчому судді.

Частиною 4 статті 304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Наведене свідчить, що скарга ОСОБА_2 подана всупереч положенням статті 303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.ст.303-307 КПК України, що відповідно до частини 4 статті 304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки дії, що оскаржуються заявником, не входять до вичерпного переліку, зазначеного у частині 1 статті 303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1