Провадження №11-сс/801/572/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
17 серпня 2020 рокум. Вінниця
03.08.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 у вечірній час близько 20.30 год. 31.07.2020 року, знаходячись поблизу місцевого ставку в селі Колоденка Томашпільського району Вінницької області, відпочивав у одній компанії, яка складалась з 10 чоловік, у тому числі з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 .
В ході спільного проведення дозвілля ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виявив бажання підігріти раніше приготовану юшку за допомогою газового пальника всередині автомобіля Citroen Jumper, що належить одному з учасників спільного дозвілля ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_5 зробив зауваження ОСОБА_4 з приводу таких дій, які можуть призвести до займання автомобіля.
У відповідь на вказане зауваження ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що знаходиться в людному місці та за всіма його словами і діями будуть спостерігати інші люди, з хуліганських мотивів, бажаючи показати свою зверхність, почав ображати та обзивати ОСОБА_5 нецензурними словами, а також шарпати останнього за одяг.
Намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 присутні почали робити останньому зауваження та намагались його стримати.
Але ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без вагань, діючи без будь-якої на те причини, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами і нормами моралі, прагнучи протиставити себе суспільству шляхом приниження інших осіб, виявити грубу фізичну силу, з особливою зухвалістю, що супроводжувалось насильством над особою, підбіг до ОСОБА_5 та завдав останньому два удари в область грудної клітки та сідниці зліва заздалегідь заготовленим гострим предметом, схожим на ножа.
Згідно довідки Томашпільської ЦРЛ від 31.07.2020 у ОСОБА_5 , 16.04.1989 року виявлено тілесні ушкодження у вигляді: непроникаюче ножове поранення грудної клітки зліва по середньо пахвинній лінії та крижової ділянки зліва з пошкодженням м`язів та міжреберних судин.
Після цього, ОСОБА_4 з метою приховання знаряддя вчинення злочину, викинув предмет, яким він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у не встановлене слідством місце.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2020 року клопотання слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задоволено.
Застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 17 години 05 хвилин 29 вересня 2020 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 29 вересня 2020 року.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали слідчоґо судді та прийняти нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід з визначенням розміру застави як альтернативний захід.
Адвокат зазначає, що потерпілий під час сварки перший наніс удар кулаком правої руки в ліву частину голови ОСОБА_4 , в результаті чого у нього з"явився крововилив під лівим оком, в результаті бійки було отримано і інші тілесні ушкодження, які зафіксовано під час медичного обстеження лікарем. Потерпілий так само як і ОСОБА_4 був в стані алкогольного сп`яніння, що сприяло виникненню конфлікту. Також зазначає, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на даний час мешкає з батьками, здійснює з ними підприємницьку діяльність, має роботу.
17 серпня 2020 року колегія судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області своєю більшістю вирішила апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_4 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утримуватись від спілкування із свідками, потерпілим, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
7) носити електронний засіб контролю.
Встановлено строк дії ухвали Вінницького апеляційного суду до 29 вересня 2020 року.
Виконання ухвали здійснити відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України.
Мотивом прийняття такого судового рішення суду апеляційної інстанції стало те, що апеляційний суд погодився з доводами апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції неповно та необ`єктивне досліджені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином необґрунтовано чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_8 запобігти ризикам, на наявність яких вказував прокурор.
З клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів вбачається, що необхідність обрання підозрюваному такого запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тими ж самими доказами щодо обґрунтованої підозри та наявних ризиків.
Будь-яких інших обґрунтувань, які свідчать про те, що заявлені ризики існують, які виправдовують тримання особи під вартою, в матеріалах клопотання слідчого відсутні. Не були такі обставини і доведені прокурором під час апеляційного розгляду клопотання судом.
Разом з тим, на думку суду апеляційної інстанції наявні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого, враховуючи сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що мешкає разом з батьками, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, позитивні характеристики, працює.
Задовольняючи частково клопотання слідчого, колегія суддів виходила з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України.
Проте, самі по собі лише ті обставини, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання на строк до семи років позбавлення волі, в даному випадку не можуть слугувати підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
А тому, суд апеляційної інстанції з урахуванням сукупності наведених обставин відносно ОСОБА_4 , який має соціально-стримуючі фактори, вважав за доцільне змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
З таким рішенням апеляційного суду категорично не погоджуюсь та вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 слід було відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Переконаний, що при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя обґрунтовано прийняв до уваги, що підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та згідно ч. 3 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, а також наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, а тому виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не буде сприяти виконанню покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.
Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Окрім того, слідчий суддя також врахував і те, що ОСОБА_4 раніше судимий за ст. ст. 121, 263 КК України, не працює, має постійне місце проживання, не одружений.
На даному етапі досудового розслідування, наявні ризики визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, адже останній може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, адже останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, адже в ході ознайомлення із матеріалами кримінального провадження він може дізнатись особисті дані та адреси вказаних осіб. Також, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, судимості, що дає підстави вважати, що останній може, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть обмежити можливість ОСОБА_4 вчинити вищезазначені діяння, передбачені ст. 177 КПК України.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також особливу зухвалість кримінального правопорушення по якому оголошено підозру, яке вчинено із застосуванням насильства, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Також слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , оскільки в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.
Переконаний, що в судовому засіданні як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції прокурором було належним чином обґрунтовано доведеність зазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Окрім того, апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги не взяв до уваги та не врахував пояснення прокурора, про які не заперечував і сам підозрюваний, про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 294 КПК України, вчиненого в період відбування покарання за іншим вироком під час іспитового строку.
Таким чином слідчим та прокурором доведено обґрунтованість та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .
При цьому, переконаний, що застосований ухвалою Вінницького апеляційного суду запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у даному випадку не може запобігти ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Суддя Вінницького
апеляційного суду ОСОБА_9