Справа № 201/190/21
Провадження № 1-кс/201/104/2021
УХВАЛА
Іменем України
19 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , її адвоката ОСОБА_4 , слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого від 30.12.2020 року Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_3 до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що постановою слідчої слідчого відділу Соборного відділення поліції Дніпровськго відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 30 грудня 2020 року, яка отримана скаржником 06 січня 2021 року, прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 від 27.02.2020 року, з підстав пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінальна правопорушення передбаченого частиною 1 статті 365-2 Кримінального кодексу України.

На думку скаржника, слідчі повинні були вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають обвинуваченого, обов`язок доказування, яких законом покладається на слідчого. Усіх можливих слідчих дій у провадженні не здійснювалося, не надано оцінку доказам, поданим ОСОБА_3 , у зв`язку з чим слідчою було прийнято необгрунтоване та незаконне рішення про закриття провадження.

На підставі викладеного, просив скасувати постанову слідчого від 30.12.2020 року Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року.

ОСОБА_3 та її адвокат в судовому засіданні підтримали свою скаргу і просили її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволенні скарги не заперечувала.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

30.12.2020 року слідчий Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що ОСОБА_3 не є власницею земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , в т.ч. не визнана потерпілою по цьому кримінальному провадженню. Також встановлено, що право на постійне користування земельною ділянкою 0,1000 гектарів у межах згідно з планом розташовані на території АДРЕСА_1 , було надано спадкоємцю ОСОБА_6 . В ході проведення досудового розслідування Дніпровська міська рада не звернулась до органів поліції (яка є представником територіальної громади м.Дніпра) щодо спричинення їй майнової шкоди за фактом приватизації земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Тому, на думку слідчого, ОСОБА_3 , жодних прав на земельну ділянку не має.

Як вказує заявник, всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають обвинуваченого, обов`язок доказування, яких законом покладається на слідчого.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними в скарзі, зазначаючи, що усіх можливих слідчих дій у провадженні не здійснювалося.

Всупереч постанови слідчої ОСОБА_5 від 04.08.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року, за яким ОСОБА_3 була визнана потерпілою, вручена пам`ятка про права і обов`язки і 04.08.2020 року та 02.09.2020 року її допитано у якості потерпілої, слідча ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні не є потерпілою, посилаючись на постанову про відмову у визнанні потерпілою від 30.09.2020 року.

Слідчому судді не зрозумілі мотиви та підстави прийняття слідчою Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 вказаної постанови, оскільки остання, відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, обґрунтовує свою постанову лише тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 не має законних підстав бути потерпілою.

Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження від 30.12.2020 року слідча ОСОБА_5 як підставу про закриття кримінального провадження зазначила ту обставину, що право на постійне користування земельною ділянкою 0,1000 гектарів у межах згідно планом розташовані на території АДРЕСА_1 було надано спадкоємцю ОСОБА_6 , але слідчому судді не зрозуміло, на підставі яких документів слідча ОСОБА_5 встановила та дійшла висновку щодо законних підстав набуття громадянином ОСОБА_7 права на постійне користування земельною ділянкою 0,1000 гектарів розташованої на території АДРЕСА_1 .

Також слідчий суддя констатує слушність доводів скаржника в частині того, що слідчим поліції не надано належної оцінки наданих ОСОБА_3 слідчій ОСОБА_5 письмових доказів, а саме:

-Лист Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції їм. Дніпро) Управління державної реєстрації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 08.09.2020 року за вих. № 3327/05.1-41, який містить інформацію про дату смерті ОСОБА_8 24.02.2008 рік.

-Копія заяви від ОСОБА_8 про передачу в приватну власність безкоштовно земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , датована 01.08.2008 року (на думку скаржника ця заява свідчить про те, що вказана заява була написана вже після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

-Копія заяви від ОСОБА_8 директору ТОВ «Квартал» (землевпорядна організація яка здійснювала розроблення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку) від 10.03.2009 року вих. № 70880 (на думку скаржника ця заява свідчить про те, що вона була написана вже після смерті ОСОБА_8 ).

-Технічна документація із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку - Обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка виготовлена на громадянина ОСОБА_8 (на думку скаржника ця документація свідчить про те, що була виготовлена вже після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а документи які містяться в Технічній документації із землеустрою заповнені та підписані також вже після його смерті).

-Рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року за № 262/39, яким прийнято рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (в подальшому змінений на № 16), площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:026:0046 (яке, на думку скаржника, свідчить про те, що вказане рішення було прийнято також вже після смерті ОСОБА_8 ).

-Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (в подальшому змінений на № 16), площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:026:0046, Серії ЯЗ № 303559 (на думку скаржника цей акт виданий Дніпропетровською міською радою на ім`я ОСОБА_8 вже після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Всі ці документи, на думку скаржниці, свідчать про незаконність оформлення права власності її колишнім чоловіком ОСОБА_6 шляхом шахрайських дій та підробленню в офіційних документах підпису свого батька ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер: :03:026:0046, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на якій розташований із ОСОБА_6 спільний житловий будинок площею 229,1 м.кв.. який був побудований за період офіційного шлюбу із ОСОБА_6 та який на теперішній час ОСОБА_6 не бажає ділити вказаний житловий будинок як спільне сумісне майно набуте під час шлюбу; підтверджували факт незаконності видачі Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2019 року, Серії ННТ № 325168 громадянину ОСОБА_6 , який згідно вказаного Свідоцтва повторно успадкував від свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:026:0046, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та на яку, іншим Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 08.12.2008 року вже було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкування цієї ж земельної ділянки.

На думку слідчого судді, вищевказані доводи скаржниці і документи підлягають перевірці, що слідчим зроблено не було.

Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.11.2020 року встановлено наступне.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження №1202004. з`ясовано, що перевіряючи дотримання державним нотаріусом Перщої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 вимог закону, слідча не відшукала та не проаналізувала відповідної нотаріальної справи. На переконання слідчого судці із здобуття та аналізу відповідних документів мало б розпочинатись досудове розслідування. Крім того, постановою слідчої від 21.09.2020 було задоволено клопотання потерпілої про допит нотаріуса у якості свідка, яка не була реалізована.

Слідчий суддя констатував, що підставою вчинення нотаріальних дій був зокрема державний акт на ім`я ОСОБА_8 , виданий на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке в свою чергу видано на підставі заяви вказаної особи. Усі вказані документи датовано вже після смерті ОСОБА_8 . В матеріалах кримінального провадження містяться відповідні докази, яким слідчою правової оцінки надано не було.

На дату винесення цієї ухвали нотаріус ОСОБА_9 не допитана, як і не допитані і інші особи, допитати яких просила скаржниця. Не проведений тимчасовий доступ до документів, які знаходяться в володінні вказаного нотаріуса та не надано їм правову оцінку.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що жодних пояснень чи належних доказів слідча до суду не надала.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого від 30.12.2020 року Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року задовольнити.

Постанову слідчого від 30.12.2020 року Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року- скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 20.01.2021 року о 8-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1