Справа № 204/464/20
Провадження № 1-кп/204/428/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_10.,

секретаря судового засідання - ОСОБА_11.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000055 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, заміжньої, працюючої ОСББ «Янгеля, б.8» консьєржкою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-08.06.2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

-09.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_12., обвинуваченої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , з використанням облікового запису « ОСОБА_3 » соціальної мережі «Вконтакте» (vk.com/ НОМЕР_1 ), поділяючи злочинні наміри незаконних об`єднань сепаратистського та терористичного спрямування, так званих «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», ідеї та діяльність яких полягають у створенні суверенного державного утворення - «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини (Донецької, Луганської, Дніпропетровської, Херсонської, Миколаївської, Харківської та Одеської областей), діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь, допускаючи та бажаючи настання негативних наслідків, за невстановлених особистих мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , розмістила інформаційні текстові повідомлення антиукраїнського, сепаратистського характеру, що містять у собі публічні заклики до вчинення дій, направлених до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади.

Так, ОСОБА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на поширення публічних закликів до вчинення дій, направлених до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, реалізуючи його, не відмовляючись від нього, бажаючи довести його до кінця та досягнути злочинну мету, використовуючи свою сторінку облікового запису «ОСОБА_3» соціальної мережі «Вконтакте» (ІНФОРМАЦІЯ_7), знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу ІНФОРМАЦІЯ_10 року, використовуючи свій ноутбук марки «Hp530», s/n: CND8114KQV сірого кольору, всередині якого розташовані: накопичувач на жорстких магнітних дисках Seagate Momentus 5400.3, серійний номер 5LZ8F84C, ємністю 120 Гб, а також наявне на вказаних вище технічних засобах програмне забезпечення, призначене для входу до мережі Інтернет, у тому числі VPN-сервісу, що змінює ІР-адресу доступу до мережі Інтернет, в Інтернет-спільності «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) розмістила публічні заклики до вчинення дій, спрямованих до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, а саме: зображення мапи України в кольорах прапору Російської Федерації та публікація від ІНФОРМАЦІЯ_8 - «ІНФОРМАЦІЯ_9!!».

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової лігвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 18.10.2019 року № 97 у наданих на дослідження матеріалах - в протоколі огляду від 15.07.2019 року записів, публікацій, коментарів користувача соціальної мережі «Вконтакте» «ОСОБА_3» в Інтернет-спільності « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у записі в Інтернет спільності «ІНФОРМАЦІЯ_3» від ІНФОРМАЦІЯ_10 року, зафіксованому на с. 3 протоколу огляду, наявний розгорнутий заклик-звернення, до складу якого входить структурно простійший заклик: «ІНФОРМАЦІЯ_11», що є публічним закликом до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Відповідно до висновку комп`ютерної судово-технічної експертизи Зонально експертного сектору ІСЕУ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області від 20.09.2019 року № 85, на наданому на дослідження накопичувачі на жорстких магнітних дисках Seagate Momentus 5400.3, серійний номер 5LZ8F84C, ємністю 120 Гб, вилученому 17.07.2019 року в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено наступне програмне забезпечення (інтернет-браузери) із використанням яких можливо здійснювати вихід до глобальної мережі Інтернет, а саме: Opera, версія 36.0.2130.80, Interner Explorer, версія 6.0.2900.5512.

Таким чином, ОСОБА_2 , діючи умисно, ІНФОРМАЦІЯ_10 року за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , вчинила дії, спрямовані на розповсюдження матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, у соціальній мережі «Вконтакте» (ІНФОРМАЦІЯ_12), в мережі Інтернет.

Крім того, ОСОБА_2 , з використанням запису « ОСОБА_3 » соціальної мережі «Вконтакте» (ІНФОРМАЦІЯ_7), поділяючи злочинні наміри незаконних об`єднань сепаратистського та терористичного спрямування, так званих «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», ідеї та діяльність яких полягають у створенні суверенного державного утворення - «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини (Донецької, Луганської, Дніпропетровської, Херсонської, Миколаївської, Харківської та Одеської областей), діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь, допускаючи та бажаючи настання негативних наслідків, за невстановлених особистих мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , розмістила інформаційні текстові повідомлення антиукраїнського, сепаратистського характеру, що містять у собі публічні заклики до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, ОСОБА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на поширення публічних закликів до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, реалізуючи його, не відмовляючись від нього, бажаючи довести його до кінця та досягнути злочинну мету, використовуючи свою сторінку облікового запису «ОСОБА_3» соціальної мережі «Вконтакте» (vk.com/ НОМЕР_1 ), знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу ІНФОРМАЦІЯ_10 року, використовуючи свій ноутбук марки «Hp530», s/n: CND8114KQV сірого кольору, всередині якого розташовані: накопичувач на жорстких магнітних дисках Seagate Momentus 5400.3, серійний номер 5LZ8F84C, ємністю 120 Гб, а також наявне на вказаних вище технічних засобах програмне забезпечення, призначене для входу до мережі Інтернет, у тому числі VPN-сервісу, що змінює ІР-адресу доступу до мережі Інтернет, в Інтернет-спільності «ІНФОРМАЦІЯ_3» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) розмістила публічні заклики до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме: зображення мапи України в кольорах прапору Російської Федерації та публікація від ІНФОРМАЦІЯ_10 року - « ІНФОРМАЦІЯ_13!».

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 18.10.2019 року № 97 у наданих на дослідження матеріалах - в протоколі огляду від 15.07.2019 року записів, публікацій, коментарів користувача соціальної мережі «Вконтакте» «ОСОБА_3» в Інтернет-спільності « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у записі в Інтернет спільності «ІНФОРМАЦІЯ_3» від ІНФОРМАЦІЯ_10 року, зафіксованому на с. 3 протоколу огляду, наявний розгорнутий заклик-звернення, що містить висловлювання ідей, що сила і незалежність можлива для автора та його однодумців або для Дніпропетровська та інших міст лише у складі Російської Федерації, що українці повинні мати російські паспорти, тобто всіляке наголошення на тому, що Україна не самостійна держава, її частини повинні бути у складі Росії: «ІНФОРМАЦІЯ_13!», гасло: «ІНФОРМАЦІЯ_14», що виражає упевненість автора у досягненні у майбутньому висловлених у тексті ідей, поглядів, тобто у даному тексті автор закликає вставати підніматись, діяти разом для того, щоб Дніпропетровськ та інші міста були у складі Російської Федерації, українці мали російські паспорти, тому що Україна несамостійна і залежна від Росії держава, що є публічним закликом до зміни меж території або державного кордону України.

Відповідно до висновку комп`ютерної судово-технічної експертизи Зонально експертного сектору ІСЕУ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області від 20.09.2019 року № 85, на наданому на дослідження накопичувачі на жорстких магнітних дисках Seagate Momentus 5400.3, серійний номер 5LZ8F84C, ємністю 120 Гб, вилученому 17.07.2019 року в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено наступне програмне забезпечення (інтернет-браузери) із використанням яких можливо здійснювати вихід до глобальної мережі Інтернет, а саме: Opera, версія 36.0.2130.80, Interner Explorer, версія 6.0.2900.5512.

Таким чином, ОСОБА_2 , діючи умисно, ІНФОРМАЦІЯ_10 року, за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , вчинила дії, спрямовані на розповсюдження матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у соціальній мережі «Вконтакте» (ІНФОРМАЦІЯ_7), в мережі Інтернет.

Умисні дії ОСОБА_2 , які виразились у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчиненні дій, спрямованих до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, кваліфікуються за ч. 2 ст. 109 КК України.

Умисні дії ОСОБА_2 , які виразились у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, кваліфікуються за ч. 1 ст. 110 КК України.

Під час судового розгляді між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13, з одного боку та обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_14 09 вересня 2020 року було укладено угоду про визнання винуватості, що містять повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України, де вказано, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого та тяжкого злочину, і зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення; співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які їй відомо або стане відомо у подальшому, пов`язані, у тому числі з порушенням правил міжнародної передачі товарів військового та подвійного призначення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2 наступного покарання: за ч. 2 ст. 109 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 110 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 70 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 4 ст. 70 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_2 у проведенні кримінального провадження щодо неї, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинуваченої та міркувань прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання обвинуваченою винуватості у їх скоєнні.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_2 під час кримінального провадження не подавала.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України є правильною. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_2 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_2 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обтяжуючу обставину, яка є рецидив злочинів, особу обвинуваченої, раніше судимої, не перебуваючої під диспансерно-динамічним наглядом лікаря-психіатра, перебуваючої під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Знята з обліку 16.03.2017 року у зв`язку з відсутності відомостей, перебуває на диспансерному обліку в Дніпропетровському міському центрі профілактики та боротьби зі СНІД з 17.10.2005 року, маючої хронічні захворювання, а також те, що даними кримінальним правопорушеннями не завдано значної шкоди правам та інтересам окремих осіб, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України.

За вчинені кримінальні правопорушення обвинувачена ОСОБА_2 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 засуджена 09.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо призначення остаточного покарання та можливості звільнення особи від покарання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 вересня 2019 року було викладено правозастосовну позицію, відповідно до якої, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч.4 ст.70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.

Об`єднана палата виходила з того, що самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст.70 КК України, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч.1 ст.70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.

Саме тому суд при призначенні покарання за злочин (злочини), про який (які) стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст.75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд, виклавши відповідні мотиви, має встановити тривалість іспитового строку (в межах визначених ст. 75 КК України), з урахуванням кількості вчинених злочинів, форми вини, виду умислу чи необережності, мотивів та мети, якими керувався винуватий, стадії вчинення злочину, конструкції складу злочину (формальний, матеріальний, усічений), характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченого, форми та виду співучасті, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Виходячи з постанови Верховного Суду від 23 вересня 2019 року, суд не може постановити виконувати існуючі вироки самостійно, а тому в даному випадку суд повинен застосовувати ч. 4 ст.70 КК України та призначити остаточно покарання, а потім вирішити питання про можливість застосувати ст.75 КК України.

Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2020 року, ОСОБА_2 винна ще й у інших злочинах (за цим кримінальним провадженням), вчиненим до постановлення вироку Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2020 року, суд, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23 вересня 2019 року, на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2020 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначає ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі.

Одночасно, суд враховує дані про особу обвинуваченої, той факт, що вона щиро розкаялася, працевлаштована, а також обставину, що епізоди, які наразі розглядаються судом, вчинені до постановлення переднього вироку, за якими судді призначивши покарання, прийшли до висновку про можливість звільнення особи від покарання із випробуванням, та тієї обставини, що в обох випадках ОСОБА_2 обов`язки, покладені на неї судом, не порушувала, нових злочинів не вчиняла, та приходить до висновку, що з урахуванням всіх зазначених обставин у сукупності, реальне відбування покарання є занадто суворою та категоричної мірою, та що виправлення засудженої можливе без відбування покарання, та на підставі ст.75 КК України обвинувачену від призначеного покарання звільняє, якщо на протязі випробувального строку, ухваленого судом, вона не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на неї судом у відповідності до ч.1 ст.76 КК України. При цьому, враховуючи викладене ВС у постанові від 23 вересня 2019 року, при встановленні тривалості іспитового строку (в межах визначених ст. 75 КК України), з урахуванням кількості вчинених злочинів, умисної форми вини, мотивів та мети, стадії вчинення злочину, характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за доцільне призначити іспитовий строк максимальної тривалості, передбаченої ч. 4 ст.75 КК України.

За наведених обставин, слід затвердити укладену 09 вересня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13, з одного боку та обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_14 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України витрати за проведення по справі комп`ютерної судово-технічної експертизи № 85 від 20.09.2019 року, судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 97 від 18.10.2019 року, згідно наданих довідок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 09 вересня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13, з одного боку та обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за участю захисника ОСОБА_14 - затвердити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч. 2 ст. 109 КК України - три роки позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 1 ст. 110 КК України - п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна

На підстав ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2020 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (розташованого за адресою: 03113, м. Київ, вул. М. Василенка, буд. 3; отримувач: Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України; банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Києва; ; код банку: 820172; рахунок: 7395; призначення платежу: оплата за судову експертизу відповідно висновку від 20.09.2019 року № 85) витрати з проведення комп`ютерної судово-технічної експертизи № 85 від 20.09.2019 року, у розмірі 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (розташованого за адресою: 03113, м. Київ, вул. М. Василенка, буд. 3; отримувач: Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України; банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Києва; ; код банку: 820172; рахунок: 7395; призначення платежу: оплата за судову експертизу відповідно висновку від 18.10.2019 року № 97) витрати з проведення лінгвістичної (сематично-текстуальної) експертизи № 97 від 18.10.2019 року, у розмірі 3454 (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) гривень 22 копійок.

Речові докази:

-ноутбук марки «Hp530», s/n: CND8114KQV , який зберігається у приміщенні для збереження речових доказів УСБУ у Дніпропетровській області, квитанція № 326 - конфіскувати;

-сім-карту мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_4 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченою, її захисником, з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_15