ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1101/20 Справа № 212/2742/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

05 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 при вирішенні питання відповідно до вимог ст. 398 КПК України питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року, -
встановила:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на постанову про відмову в задоволенні клопотання.
Як вбачається з ухвали, у провадженні слідчого відділу Покровського відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002504 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в межах якого адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до органу поліції з клопотанням про визначення вчинення сукупності злочинів, проте постановою старшого слідчого СВ Покровського відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області від 12 квітня 2020 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 від 30 березня 2020 року у кримінальному провадженні було відмовлено.
Суд першої інстанції при розгляді скарги представника потерпілого встановив, що оскаржувана постанова ґрунтується на вимогах матеріального права та в ній наведено обґрунтування висновків слідчого про те, що під час досудового розслідування ознак хуліганства, тобто порушення громадського порядку встановлено не було, а тому відсутні підстави для додаткової кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України.
Не погоджуючись з цим рішенням, представник потерпілої подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвали слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого СВ Покровського відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області від 12 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 від 30 березня 2020 року у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002504, як таку, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та порушує права потерпілої.
Просить зобов`язати слідчого слідчого відділу Покровського відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості викладені в клопотанні від 30 березня 2020 року щодо вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 296 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та через 24 години з моменту внесення таких відомостей направити витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань представнику потерпілої, адвокату ОСОБА_4 , та розпочати досудове розслідування.
Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
Так, положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 309 КПК України визначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 309 КПК України, визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17 (Провадження № 13-19кс18), Велика Палата ... вважає, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують.
В ході підготовки до розгляду апеляційної скарги встановлена, що вона подана на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Покровського відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області від 12 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 від 30 березня 2020 року про визначення вчинення сукупності злочинів у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002504 від 06.11.2019 року.
З наявних матеріалів вбачається, що 06 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0002504 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КПК України, що свідчить про виконання органом поліції вимог визначених статтею 214 КПК України, що спростовує доводи представника потерпілого в частині допущеної бездіяльності слідчим, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішення суду першої інстанції входить до переліку визначених у ст. 307 КПК України, тому не потребує втручання апеляційної інстанції відповідно до висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17 (Провадження № 13-19кс18).
Згідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, зокрема у випадку, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на вищевикладене, ураховуючи те, що слідчий суддя місцевого суду розглянув скаргу представника потерпілого на постанову органу досудового розслідування по суті, за наслідками якої відмовив в її задоволенні, співставивши дану постанову з вимогами статті 309 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою, оскільки вона подана на ухвалу, яка не входить до переліку ухвал слідчих суддів, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Керуючись ст. ст. 307, 309, 399 КПК України, -
постановила:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2