Справа № 724/584/20
Провадження № 1-кп/724/86/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника особи, щодо якої

розглядається клопотання: ОСОБА_5

особи, щодо якої розглядається клопотання: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

законного представника потерпілої: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хотинського районного суду Чернівецької області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 27.01.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хотин Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні дій, що містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи неповнолітньою особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, скоїла суспільно-небезпечне діяння за таких обставин.

Так, близько 18 год. 40 хв. 30.09.2018 в м. Хотин Чернівецької області, на території місцевого парку відпочинку, навпроти Бізнес-центру «Капітал», що на вул. Олімпійська, 80, неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, в результаті словесного конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету, спрямовану на завдання тілесних ушкоджень, нанесла один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, двічі потягнула її за волосся в напрямку асфальтобетонного покриття тротуару, що призвело до її падіння та удару головою об бетонний стовп, який знаходився на тротуарі, в результаті чого, потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, гематоми в потиличній ділянці голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 83 екс-Н від 08.11.2018, мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

Неповнолітня ОСОБА_6 в присутності захисника, законного представника, визнала, що потерпіла ОСОБА_7 виставила в Інстаграм фото негативного характеру. 30.09.2018 року біля 18 год. вона з сестрою та подругами зустріли ОСОБА_7 у парку в м. Хотин. В подальшому у них виник конфлікт під час якого о 18:40 год. вона вдарила ОСОБА_7 по обличчю правою рукою, а потім потягнула її за волосся від чого остання впала боком на асфальт. Коли ОСОБА_7 підвелася на ноги вона повторно схопила її за волосся та потягнула від чого остання впала та вдарилася. Була присутня під час подальшого застосування фізичного насильства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відносно ОСОБА_7 та жодних дій для припинення застосування фізичного насильства не вчиняла. До даного конфлікту у неї з потерпілою були неприязні відносини. Матеріальну шкоду визнає в сумі підтверджуючих документів в сумі 603,11 грн., моральну шкоду не визнає, оскільки ОСОБА_7 виставила в Інстаграм фото негативного характеру, що і спричинило завдання тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_6 в повному обсязі визнала обставини спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати неповнолітню ОСОБА_11 , її законного представника, потерпілу та її законного представника, дослідити характеризуючі дані та матеріали кримінального провадження, речові докази.

Законний представник особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що вважає за необхідне застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_6 .

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , їхня мати ОСОБА_13 до 30.09.2018 року нецензурно виражалися в її адресу та погрожували розправою. 30.09.2018 року у 18:40 год., під час того як вона прогулювалася парком в м. Хотин навпроти Бізнес-центру «Капітал» з ОСОБА_14 , вона зустрілася з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими дівчатами. ОСОБА_6 нанесла їй удар долонею правої руки в обличчя, схопила за волосся і потягнула в напрямку асфальтобетонного покриття тротуару, від чого вона впала. В подальшому вона піднялася, а ОСОБА_6 знову схопила її за волосся рукою та потягнула до низу. Від чого вона впала і вдарилася головою об залізобетонний стовп. Внаслідок удару вона зазнала легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та лікувалася в лікарні протягом 2 тижнів. Від вказаних дій ОСОБА_6 вона зазнала матеріальної та моральної шкоди та понесла витрати на лікування. ОСОБА_6 по сьогоднішній день за вчинене перед нею не вибачилася. Просила задовольнити її цивільний позов.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що до 30.09.2020 року ОСОБА_6 та її мати нецензурно виражалися відносно її доньки. 30.09.2020 року після отримання тілесних ушкоджень, її донька ОСОБА_7 розповіла про обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень в парку м. Хотин. Донька ОСОБА_7 лікувалася у Хотинській ЦРЛ у зв`язку з отриманими ушкодженнями до 12.10.2018 року. Під час лікування були витрачені кошти на ліки та проводилось лікування і після виписки з лікарні, проте доказів на підтвердження всіх витрат не змогла надати, оскільки не всі чеки збереглися. Просила дівчат, які застосували фізичне насильство до її доньки вибачитися в мережі Інстаграм, проте останні відмовилися. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України також підтверджується:

- протоколами проведення слідчих експериментів з ілюстративними фототаблицями за участю ОСОБА_15 від 23.01.2020 року, за участі ОСОБА_6 від 23.01.2020 року, ОСОБА_16 від 18.01.2020 року, ОСОБА_12 від 09.01.2020 року, ОСОБА_14 від 17.04.2019 року, в ході проведення яких вказані особи показали та розказали про обставини застосування фізичного насильства 30.09.2020 року в м. Хотин Чернівецької області, на території місцевого парку відпочинку, навпроти Бізнес-центру «Капітал», що на вул. Олімпійська, 80, щодо потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 83 екс-Н від 08.11.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Хотинській ЦРЛ з 30.09.2018 року по 12.10.2018 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку з лікворною дисциркуляцією, цефалгія. При проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, гематоми в потиличній ділянці голови, струс головного мозку, які виникли в результаті не менш як 2-х разової травмуючої дії твердих тупих предметів або ударів об такі і мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я;

- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 10.04.2020 року в ході якого оглянуто частина парку відпочинку в м. Хотин навпроти Бізнес-центру «Капітал», що на вул. Олімпійська, 80, та встановлено, що покриття тротуару є асфальтобетонне, та з правої сторони даної ділянки розташований бетонний стовп;

- протоколами огляду предметів від 05.12.2018 року та відео і фото, які зберігаються на оптичному диску, на яких зафіксовано переписка, що підтверджує наявність конфлікту до 30.09.2018 року та саме заподіяння фізичного насильства в парку м. Хотин 30.09.2018 року.

Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, зазначені дії неповнолітньої ОСОБА_6 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального Кодексу України, тобто умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд приймає до уваги, те, що на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була малолітньою та відповідно до вимог ст. 22 КК України не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 2 статті 97 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Із змісту ч. 2 ст.105 КК України вбачається, що застереження є найменш суворим та, відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

В судовому засіданні прокурор просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля з встановленням особливих вимог до поведінки до досягнення нею повноліття.

Законний представник особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , не заперечив проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, у вигляді застереження та обмеження дозвілля з встановленням особливих вимог до поведінки до досягнення нею повноліття.

При визначенні виду і строку примусових заходів виховного характеру суд враховує дані про особу неповнолітньої, її характеристики, умови життя, виховання і поведінку, ставлення неповнолітньої до наслідків діяння, яке вона вчинила, а саме те, що на момент навчання неповнолітня ОСОБА_6 характеризувалася позитивно, та по місцю проживання також характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 505, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 могла віддавати зміст своїм діям та керувати ними.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з тим, що неповнолітня ОСОБА_6 не досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність суд вважає, що до неї слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України у вигляді застереження шляхом роз`яснення неповнолітній про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину, та обмеження дозвілля із встановленням особливих вимог до його поведінки, а саме: обмеження перебування поза домівкою з 22.00 год. по 06.00 год.; змінювати без згоди органу, який здійснює за нею нагляд, місце проживання, обмеження спілкування в соціальних мережах, зокрема і Instagram, під наглядом органу, який здійснює за нею нагляд, оскільки на думку суду, саме такі примусові заходи виховного характеру є справедливим, а також необхідними і достатніми в даному конкретному випадку для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, законним представником потерпілої ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов про стягнення з неповнолітньої ОСОБА_6 , а в разі відсутності в неї майна з її батьків матеріальні збитки в розмірі 7801,50 грн. та моральні збитки на загальну суму 7500 грн.

Прокурор в судовому засіданні цивільний позов просила задовольнити частково.

Особа, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_6 її захисник та законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов визнали в частині матеріальної шкоди в сумі 603,11 грн.

Враховуючи, що шкода потерпілій була завдана діянням, що містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, жодних доказів того, що матеріальна шкода завдана не вищевказаними протиправними діями ОСОБА_6 суду не надано, то цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає до задоволення частково в сумі 603,11 грн., що знайшло підтвердження в трьох квитанціях від 01.10.2018, 02.10.2018 та 03.10.2018 року.

Суд при визначенні розміру моральної шкоди, який особа, щодо якої розглядається клопотання повинна відшкодувати, враховує характер та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових витрат (їх тривалість) з врахуванням стану здоров`я потерпілої, змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_6 майна та доходів, а також позицію учасників провадження, в силу ст. 1179 ч. 2 ЦК України, шкоду відшкодовувати в повному обсязі її батьками ОСОБА_17 та ОСОБА_13 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 97 ч. 2, 105 КК України, ст.ст. 497, 498, 500-501 КПК України, ст.ст. 1166, 1177 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 27.01.2020 року відносно ОСОБА_6 -задовольнити.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Хотин Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 примусові заходи виховного характеру у виді застереження шляхом роз`яснення неповнолітній про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину та обмеження дозвілля із встановленням особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_6 , зокрема:

- обмеження перебування поза домівкою з 22.00 год. по 06.00 год. на строк до 03.05.2021 року;

- заборону змінювати без згоди органу, який здійснює за нею нагляд, місце проживання на строк до 03.05.2021 року;

- обмеження спілкування в соціальних мережах, зокрема і Instagram, під наглядом органу, який здійснює за нею нагляд на строк 3 (три) місяці.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.

Цивільний позов ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , що проживають на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , матеріальну шкоду в сумі 603 (шістсот три ) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , що проживають на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) грн.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речовий доказ по справі: оптичний диск, який знаходитися в матеріалах справи № 724/584/20 залишити в матеріалах справи № 724/584/20.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1