Ухвала
Іменем України

28 вересня 2020 р.

м. Київ
Справа №442/66/16-к
Провадження № 51-4756 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вирішено питання щодо цивільних позовів у провадженні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 травня 2020 року вищезазначений вирок місцевого суду змінено. Постановлено дії ОСОБА_5 перекваліфікувати з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі
ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного за ч. 1 ст. 296 КК України покарання у виді 1 рокі обмеження волі у зв`язку із закінченням строків давності.
У решті вирок залишено без змін.

На ухвалу апеляційного суду потерпілий подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року касаційну скаргу потерпілого було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку потерпілий повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, повністю не усунув.

Зокрема, у повторно поданій скарзі, зазначена потерпілим вимога про скасування ухвали апеляційного суду і залишення без змін вироку місцевого суду знову не відповідає положенням ст. 436 КПКУкраїни, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, ч. 1 ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Крім того, усупереч вимогам ч. 4 ст. 427 КПК України, потерпілим подано касаційну скаргу, яка ним не підписана, що позбавляє суд можливості перевірити чи належною особою її подано.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути потерпілому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3