КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 003 500 грн., відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ачинськ Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановлене рішення мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування заявлених ризиків у його поведінці, що в сукупності з даними про особу підозрюваного дають підстави для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Згідно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , підстави для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу відсутні, оскільки підозра останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є необґрунтованою. Крім того, на думку захисника, письмове повідомлення про підозру, яке долучене слідчим до матеріалів клопотання не відповідає вимогам КПК України ні за змістом, ні за формою. Також, апелянт не погоджується з висновками слідчого судді щодо оголошення його підзахисного у міжнародний розшук, оскільки відповідні документи до Генерального секретаріату Інтерполу не передавалися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і невмотивованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, апелянт заперечує факт набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали не містять відомостей про його належне вручення останньому. Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, сам текст вказаного повідомлення та спроба його вручення відбулася без участі захисника. Також, захисник просить врахувати, що з наявних в матеріалах провадження даних, ОСОБА_8 покинув територію України ще у 2016 році, проте органом досудового розслідування не вжито жодних заходів для встановлення його місця перебування за кордоном та вручення повідомлення про підозру у відповідності до вимог ст. 135 КПК України. Не погоджується адвокат ОСОБА_6 і з висновками слідчого судді щодо доведеності стороною обвинувачення оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, оскільки відомості про це у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відсутні. Не містять надані суду матеріали і відомостей про звернення прокурора до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним запитом.

Одночасно адвокат ОСОБА_6 ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що в судове засідання він не викликався, а з постановленим судом рішенням ознайомився 12 грудня 2019 року, у зв`язку з чим просить визнати причину пропуску строку поважною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подані апеляційні скарги і просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг і клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся без повідомлення захисника ОСОБА_6 , а з постановленим судом рішенням він ознайомився 12 грудня 2019 року, колегія суддів вважає за можливе поновити останньому строк на оскарження ухвали слідчого судді, як такий, що пропущено з поважних причин.

Що стосується доводів поданих апеляційних скарг про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з наданих суду матеріалів, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано.

Так, слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001851 від 15 вересня 2018 року за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 , в рамках вказаного кримінального провадження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, було вручено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України.

Згідно інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 0 05 год. 31 хв. 09 квітня 2016 року рейсом 1493 Київ-Франкфурт, з терміналу «Д» аеропорту Бориспіль, вилетів з України. Інформація про повернення ОСОБА_8 на територію України на час розгляду клопотання була відсутня.

Постановою слідчого ОСОБА_9 від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Постановою слідчого ОСОБА_9 від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук. Матеріали спрямовано до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, які прийнято до виконання та проінформовано органом слідства про те, що з метою організації виконання запиту, на адресу Департаменту слід надати належним чином завірену копію ухвали слідчого судді, суду про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07 листопада 2019 року слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8

15 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто 19 березня 2020 року.

Також, 28 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи зазначене рішення, слідчим суддею, на підставі наданих йому матеріалів, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується останньому органом досудового розслідування, і наявність заявлених слідчим ризиків у його поведінці.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Також, надані суду матеріали містять достатньо доказів на підтвердження того, що вказані слідчим ризики, на час розгляду клопотання, були реальними і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , яке відноситься до категорії особливо тяжких, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейних стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, те, що ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук, а також приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в змозі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи посилання апелянта на невідповідність змісту письмового повідомлення ОСОБА_8 про підозру вимогам КПК України. Так, зміст та форма письмового повідомлення про підозру відповідає положенням ст. 277 КПК України, а також воно складено уповноваженою на те особою.

Доводи апеляційної скарги на неналежність вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру є безпідставними. У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, які й порядку передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч.1 ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру вручається у день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В даному випадку, згідно наданих суду матеріалів, місце перебування ОСОБА_8 за межами України, на час складання повідомлення про підозру, встановити не вдалося за можливе, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вжив усіх передбачених законом заходів для забезпечення вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Що стосується положень ст. 135 КПК України, на яку посилається сторона захисту, то вони застосовуються у тому разі коли місце знаходження підозрюваного за кордон встановлено.

Також, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і доводи апелянта про порушення права ОСОБА_8 , при вручення повідомлення про підозру, на захист.

Крім того слід зазначити, що відповідно до ст. 83 правил Інтерполу з обробки даних, «червоне повідомлення» з метою встановлення місцезнаходження та затримання підозрюваного з метою його екстрадиції може бути опубліковане Інтерполом лише за наявності судового рішення про тримання цієї особи під вартою, що в свою чергу узгоджується з положенням Інструкції «Про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів» затвердженої Наказом № 3/1/2/5/2/2 від 09 січня 1997 року, зокрема, з п. 4.4.18 вказаної Інструкції, яким вимагається надання даних щодо обрання запобіжного заходу відносно розшукуваної особи.

За наведеного, колегія суддів вважає непереконливими посилання захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук та зазначає, що отримання відповідного судового рішення про обрання тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 необхідне для фактичної організації здійснення його розшуку силами Інтерполу.

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Дане твердження спростовується матеріалами провадження.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про законність ухвали слідчого судді, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 003 500 грн., відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 759/22057/19
Апеляційне провадження № 11-сс/824/254/2020 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1