Єдиний унікальний номер 205/8569/20
Провадження № 1-кп/205/1234/20
У Х В А Л А
23 грудня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0001794 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іловайськ Донецької області, громадянина України, не працевлаштованого, одруженого, має середню технічну освіту, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
за участю учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
У судовому засіданні, під час обговорення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_4 просила продовжити останньому строк тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, та ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_3 відоме їх місце проживання та працевлаштування.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що на його думку обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обґрунтований та необхідний на стадії досудового розслідування, проте в судовому провадженні його необхідність відпала. Окрім того захисник посилався на недоведеність ризиків, зазначених прокурором, зокрема на те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має соціальні зв`язки, зокрема одружений, а також має матір, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 і за цією адресою може виконувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зазначив, що проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_6 .
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 одружений, неповнолітніх дітей, в свідоцтві про народження яких обвинувачений вказаний батьком, не має, офіційно не працює. Також встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 де проживає разом з дружиною ОСОБА_7 .
Суд вважає доведеними зазначені прокурором ризики того, що ОСОБА_3 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на теперішній час не допитані. Окрім того, суд вважає неможливим застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_3 , оскільки за цією самою адресою проживає його дружина ОСОБА_7 , яка є свідком у кримінальному провадженні і наразі у судовому провадженні не допитана. Спільне проживання обвинуваченого зі свідком у кримінальному провадженні обумовлює ризики незаконного впливу на останнього, що може перешкодити розгляду кримінального провадження.
Окрім того, суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки останній, незважаючи на те, що має сім`ю та постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу. Окрім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, що призвів до загибелі людини, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, у зв`язку з чим, під загрозою застосування суворого покарання у разі визнанням винуватим, обвинувачений може вжити заходів до переховування від суду.

Вищезазначене свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду та впливу на свідків у кримінальному провадженні, а тому суд приходить до висновку щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 24-00 години 19 лютого 2021 року включно
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1