ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/1462/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/421/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахується з 13.12.2017 року.
Кінець строку відбування покарання 13.01.2021 року.
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням щодо умовно-дострокове звільнення від покарання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 в період з 1995 року має 10 незнятих і непогашених судимостей; відбував покарання в місцях позбавлення волі; у 2016 році звільнявся від призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком і в період іспитового строку знову засуджений за вчинення корисливого злочину та злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів; за час відбування покарання у період з квітня 2018 року, липень-грудень 2018 року, лютий 2019 року не працював, має два заохочення: 15.10.2019 року, 22.01.2020 року, що свідчить про те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року, та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування вимог посилається на позитивну характеристику, дотримання умов тримання та розпорядку дня, відсутність порушень, працевлаштування, відповідальне відношення до своїх обов`язків, прояв ініціативи в роботі по благоустрою колонії, навчається для отримання спеціальності фрезеровщика. Зазначає, що самостійно проявив ініціативу в погашені спричиненої злочином шкоди в сумі 1586,06 грн., визнав вину, щиро розкаюється та має намір стати законослухняним громадянином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого , який підтримав апеляційну скаргу , думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 13.12.2017 року кінець строку 13.01.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики, з 14 грудня 2017 року ОСОБА_7 тримався в Старобільському слідчому ізоляторі, де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 24 квітня 2018 року відбував покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що був заохочений адміністрацією установи два рази, стягнень не має, працевлаштований до промислової зони установи прибиральником виробничих приміщень, до праці ставиться відповідально, позитивно та залучається до робіт з благоустрою колонії, до виконання яких відноситься із розумною ініціативою.
Як вбачається з матеріалів справи та особової справи ОСОБА_7 судимий з 1995 року; відбував покарання в місцях позбавлення волі; у 2016 році звільнявся від призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком і в період іспитового строку знову засуджений за вчинення корисливого злочину та злочину пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів; за час відбування покарання у період квітня 2018 року, липень-грудень 2018 року, лютий 2019 року не працював, має два заохочення: 15.10.2019 року, 22.01.2020 року.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», дані щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення його до праці повинні відображати процес виправлення засудженого і стосуватися всього періоду відбування ним покарання.

Окрім того до засудженого ОСОБА_7 раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та останній звільнявся від відбуття основного покарання з випробуванням але новий злочин вчинено саме в період іспитового строку і остаточне покарання призначено за ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 є суспільно небезпечною особою, яка має стійку кримінальну спрямованість на систематичне скоєння злочинів проти власності та забезпечення себе за рахунок скоєння цих злочинів.

Таким чином, висновки суду на час розгляду клопотання, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -