Справа №573/1538/20
Номер провадження 1-кс/573/374/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого : ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання заступника начальника слідчого відділу Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000457 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білопілля Сумської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не одруженому, не працюючому, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючому, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимому,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2020 року заступник начальника слідчого відділу Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Білопільського відділення поліції перебуває кримінальне провадження № 0000457 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 серпня 2020 року близько

02 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , прийшли до квартири свого знайомого ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та залишились там ночувати.

Вранці того ж дня 24 серпня 2020 прокинувшись близько 10:00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_9 пішли до продуктового магазину «Ямал», який знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 78, де придбали алкогольні напої та продукти харчування. Близько 11:00 год. вказаного дня, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повернулися до ОСОБА_9 в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у квартирі потерпілого, під час розпивання спиртного, між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. В цей час ОСОБА_5 , вирішивши допомогти ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки потерпілому ОСОБА_9 в область носу, від якого останній впав спиною на поверхню дивану. Після цього

ОСОБА_5 , бажаючи настання смерті ОСОБА_9 шляхом його удушення, долонею правої рукою стискав шию останнього, не даючи при цьому можливості підвестись. В цей час ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , взяв у праву руку кухонний ніж, який знаходився у квартирі та використовувався для нарізання продуктів харчування, та завдав йому цим ножем удари в напрямку грудної клітини з лівого боку та удар в область шиї з правого боку. Потерпілий ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці вчинення злочину внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , які спричинили асфіксію та ножових поранень, спричинених ОСОБА_8 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 84 від 28 серпня 2020 року, смерть потерпілого ОСОБА_10 настала в результаті: «Нападу з удавленням з метою вбивства. Асфіксія. Колото різані рани обличчя, шиї, живота».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України умисному вбивстві, кваліфікуючими ознаками якого є «вчинене за попередньою змовою групою осіб».

28 серпня 2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білопілля Сумської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженому, не працюючому, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючому, раніше не судимому в порядку ст. 89 КК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується матеріалами, зокрема :
-протоколом огляду місця події від 27.08.2020, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 , де зафіксовано обстановку вчинення злочину та вилучені об`єкти, а саме змиви та зіскоби речовини бурого кольору, речі з нашаруванням речовини бурого кольору, посуд, кухонний ніж;
-протоколом допиту ОСОБА_8 в якості підозрюваного від 28.08.2020, який повідомив про те, що 24.08.2020 вночі він із своїм знайомим ОСОБА_5 прийшов в гості до ОСОБА_9 , де вони залишилися ночувати до ранку, близько 10.00 вони із ОСОБА_5 пішли у магазин по спиртне, з яким повернулися до квартири ОСОБА_9 , де з останнім почали вживати спиртні напої, під час чого між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, якій перейшов у бійку, під час якої у він взяв зі столу кухонний ніж та завдав ним декілька ударів в ділянку грудної клітки зліва, в ділянку шиї, а ОСОБА_5 почав душити його руками за шию;
-протоколом слідчого експерименту від 28.08.2020 за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 28.08.2020, під час якого останній продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_9 ножових ударів та показав що подія сталося саме у квартирі АДРЕСА_3 ;
-протоколом допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного від 29.08.2020, який повідомив про те, що 24.08.2020 вночі він із своїм знайомим ОСОБА_5 прийшов в гості до ОСОБА_9 , де вони залишилися ночувати до ранку, близько 10.00 вони із ОСОБА_5 пішли у магазин по спиртне, з яким повернулися до квартири ОСОБА_9 , де з останнім почали вживати спиртні напої, під час чого між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник конфлікт, якій перейшов у бійку, під час якої ОСОБА_5 вирішивши допомогти ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки потерпілому ОСОБА_9 в область носу, від якого останній впав спиною на поверхню дивану. Після цього ОСОБА_9 намагався підвестися із дивану, проте ОСОБА_5 тримав його за шию правою рукою, не даючи піднятися, а в цей час ОСОБА_8 взяв у праву руку кухонний ніж, який знаходився у поряд та наніс декілька ударів ОСОБА_9 в область шиї та живота.
Причетність ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення підтверджується також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі.

На існування передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків органами досудового розслідування вказано те, що ОСОБА_5 може у майбутньому:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: ОСОБА_5 розуміючи, що за вчинений злочин, передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі може переховуватись від органів слідства та суду. Також встановлено, що останній неодружений, немає родини та не працює, тобто має відсутність сталих соціальних зв`язків здатних забезпечити його правомірну поведінку;

- знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 після вчинення злочину ніж, посуд, а також одяг винесли з квартири, де вчинили кримінальне правопорушення та викинули. На даний момент встановлюється місце знаходження всіх речових доказів, а тому підозрюваний у разі обрання менш обтяжливого запобіжного заходу може знищити або сховати їх.

- незаконно впливати на іншого підозрюваного, а саме на ОСОБА_8 , оскільки покази, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, мають розбіжності;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до вимоги на судимість від 28.08.2020 ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто має відповідну репутацію, ніде не працює та може вчинити новий злочин.

Також, слід наголосити, що злочин вчинений відносно ОСОБА_9 викликав громадський резонанс на території Білопільського району, що підтверджується висвітленням даної події у групі «СУМИ-ІНФО» на сторінці портала новин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у Фейсбук (адреса сторінка http://www.odindoma.sumy.ua/news/na-sumshhini-policija-zatrimala-dvoh-zhiteliv-bilopillja-za-pidozroju-u-vchinenni-umisnogo-ubivstva/. Отже знаходячись на волі є певні ризики, щодо тиску на ОСОБА_5 зі сторони громадськості, що може призвести до небезпеки життю та здоров`ю підозрюваного та інших негативних наслідків, які можуть вплинути на хід розслідування.
Таким чином, враховуючи наявність вказаних вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даній стадії розслідування кримінального провадження виникла необхідність у обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 саме у виді тримання під вартою.
Обставин, які могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, в ході досудового розслідування не встановлено.
В судовому засіданні старший слідчий СВ Білопільського ВП ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні за № 0000457 від 28.08.2020 та прокурор Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , клопотання підтримали із зазначених вище підстав, вважають що менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково. Зазначив, що померлого ОСОБА_9 до цього випадку він бачив три рази, коли випивали спиртні напої разом. 20.08.2020 року був у нього вдома, де бачив у матері померлого тілесні ушкодження у вигляді синця під оком, після цього зробив ОСОБА_9 ляпаса та сказав так не робити. 23.08.2020 року знову прийшов за запрощенням ОСОБА_8 додому до ОСОБА_9 , де побачив у матері останнього другий синець під оком. Потім він знову вказав ОСОБА_9 щоб він такого не робив і дав ляпаса, при цьому розбилося скло у вікні балкону. Потім вони помирилися та вживали алкогольні напої і він залишився ночувати у даній квартирі. 24.08.2020 вони із ОСОБА_8 пішли до магазину, де випили пива, купили продуктів на закуску та 1 л самогону, походили по місту, та вирішили знову піти до квартири ОСОБА_9 щоб випити там. При цьому двері були зачинені зовні, тому ОСОБА_8 заліз через ОСОБА_11 та відкрив двері, а ОСОБА_9 в цей час спав після спиртного. Далі вони разом вжили 1 л самогону, потім ОСОБА_8 приніс ще пляшку, яку вони пили. Через чеякий час він відлучився до туалету, а коли прийшов, то побачив, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбулася сварка і бійка, бо з обличчя ОСОБА_9 текла кров. Він намагався їх заспокоїти та вдарив ОСОБА_9 кулаком в обличчя, від чого він впав. А потім, щоб він не піднявся, то правою рукою тримав у області шиї, при цьому не душив його . В цей час ОСОБА_8 , який був за його спиною наніс лежачому ОСОБА_9 декілька ударів кухонним ножем, який лежав поряд. При цьому він уже побачив удав в шию, коли потекла кров та потерпілий захропів. Тоді він злякався та сказав, що потрібно звідси тікати, а ОСОБА_8 почав збирати ще ніж, посуд та нунчаки. Зазначає, він крім того, що тримав потерпілого в районі шиї, більше нічого не робив. Більше того, наміру вбивати у нього не було, оскільки він погано знав потерпілого. Коли вони виходили із квартири, ОСОБА_9 хрипів, проте стан був поганий, при цьому у квартирі залишилася мати, яка могла викликати швидку допомогу. Після цих подій вони пішли додому через ОСОБА_12 , пакет із речами викинули у кущах біля ставка, і розійшлися у районі третьої школи. При цьому ОСОБА_8 сказав йому, що « подасться у біга». Проте він не намагався нікуди тікати, а був вдома, де проживає родина, його стан був шоковий. Після цього вони не бачилися та не спілкувалися. Він нікуди не виходив із дому, бо боявся за скоєне. Потім 27.08.2020 року приїхали працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_13 живий і йому треба дати пояснення щодо скоєного. Пізніше з`ясувалося, що ОСОБА_13 помер. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації, мотивуючи тим, що він не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування по даному провадженню.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підозра за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України є не обгрунтованою, з матеріалів спраи не прослідковується умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_8 останніх щодо вбивства потерпілого за змовою осіб, оскільки вони всі разом вживали спиртні напої. Зазначає, що слідчим та прокурором не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України, які ґрунтуються на припущеннях. Зокрема, той факт, що у ОСОБА_5 є сталі соціальні зв`язки у м. Білопілля, він має родину та місце проживання, місце роботи, спростовує ризик того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки немає родини і він не одружений. Незаконно впливати на іншого підозрюваного він також не зможе, оскільки після вказаних вище подій 24.08.2020 року вини розійшлися і взагалі не спілкувалися. Щодо ризику вчинення інших правопорушень, то також доказів цього не надано. Останній співпрацює зі слідством та не відмовляється давати покази та проводити слідчі дії. Крім того, із допиту останнього встановлено, що саме ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження ножем, а ОСОБА_14 один раз вбарив потерпілого, а потім лише тримав його . Також просить врахувати той факт, що потерпілий ОСОБА_9 був високого зросту та міцної статури, а тому ОСОБА_14 фізично не зміг би задушити останнього, оскільки фізично його переважав. Таким чином, враховуючи позицію підозрюваного який співпрацює зі слідством, сталі соціальні зв`язки за місцем проживання останнього, наявність родини та позитивну характеристику, просить застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням його під вартою .
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_14 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних у їх сукупності.
З огляду на викладене вище суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, є обґрунтованою.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).
Тобто, із зазначеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, чи довічного позбавлення волі, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, та відсутність у підозрюваного постійного місця проживання та місця роботи ( підозрюваний зазначив, що в останній час працював у Естонії та Польщі), наявність попередньої судимості, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні.

Так, слідчим суддею враховується той факт, що на даний момент не встановлено всі обставини скоєного кримінального правопорушення та речей, які могли бути знаряддями злочину чи зберегти на собі його сліди, тому ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може намагався сховати речі на яких могли залишитися біологічні зразки померлого ОСОБА_9 чи підозрюваних, та таким чином уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Крім того, суд враховує ту обставину, що встановлений на даний час інший підозрюваний, який причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення проживає у м. Білопілля, а відтак у разі застосування відносно ОСОБА_5 менш обтяжливого покарання ніж тримання під вартою, останній матиме можливість незаконно вплинути на іншого підозрюваного, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні встановлений ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він не повідомив правоохоронні органи про вчинений злочин, а сидів вдома та чекав інформації, а у подальшому уже збирався їхати з м. Білопілля на роботу, бо там його чекали, що свідчить про намір уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

У ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 декілька разів перед вказаною подією перебував у квартирі потерпілого ОСОБА_9 , де робив зауваження з приводу тілесних ушкоджень у матері ОСОБА_9 , після чого між ними уже виникали сварки з цього приводу, та ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , що свідчить про наявність попередніх конфліктів між ними.

На даний час до матеріалів клопотання долучені документи, які вказують на причетність ОСОБА_14 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому, враховуючи принцип невідворотності покарання за даний злочин, останній може здійснити спроби уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від слідства та суду. Крім того, в судовому засіданні повідомив, що в останні роки він був на заробітках на території Естонії, а перед цим у Польщі, що свідчить про те, що він має зв`язки поза територією України і зможе виїхати за кордон з метою уникнення покарнння за вчинений злочин.

Крім того, суд вважає, що наявний ризик незаконного впливу підозрюваного на іншого підозрюваного - ОСОБА_8 , оскільки покази останніх, щодо механізму нанесених ними тілесних ушкоджень ОСОБА_9 суттєво відрізняються.

Крім того, згідно із характеристикою, наданою Білопільською міською радою підозрюваний характеризується як особа, відносно якої скарг у міську раду не надходило, проте у характеристиці відсутня інформація про наявність у останнього родини та утриманців, про яких йде мова у судовому засіданні, але іншої характеристики ні підозрюваним ні захисником до суду не надано .

При цьому підозрюваний офіційно ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про вірогідність вчинення злочину.

Отже, обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою в ході судового розгляду не встановлено.
Таким чином, викладені у клопотанні обставини вказують на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, ризику знищення речей, які мають значення для кримінального провадження, ризику незаконного впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_8 , можливої спроби вчинити інші злочини, а тому з метою запобігання заявленим ризикам, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

Сукупність матеріалів, доданих до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження домоменту з`ясування істини у справі, є достатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри не є актом притягнення особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме: питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів приходить висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 3 роки.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд враховує згадану вище практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Білопільського відділення поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні за № 0000457 від 28.08.2020, відносно підозрюваного за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні за № 0000457 від 28.08.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 26 жовтня 2020 року включно без визначення розміру застави.

Виконання даної ухвали покласти на Білопільське відділення поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді по 26 жовтня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: