ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3516/20 Справа № 183/6035/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за п.5 ч.2 ст.115, ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 125 КК України, до 24.12.2020 року включно.
Вказана ухвала обґрунтована тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, санкція п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді лише позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому обвинувачений може переховуватися від суду. Суд першої інстанції також зробив висновок, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд вікових захворювань, оскільки йому 70 років.
Захисник також вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні вказаного правопорушення в період випробування за попереднім вироком не може бути підставою для продовження строку тримання його під вартою, оскільки станом на теперішній час він відбув покарання за попереднім вироком суду.
Також захисник зазначив, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема дружину похилого віку та постійне місце реєстрації і проживання.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується, в числі і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке, у випадку доведеності його вини, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховуватися від суду, або перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, тому ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим і реально існує.
Тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема дружину похилого віку та постійне місце реєстрації і проживання, оскільки ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується та жодним чином не виступили стримуючим фактором в їх поведінці.
Також колегія суддів враховує ту обставину, що ОСОБА_7 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком, що дає підстави вважати, що обвинувачений є особою, схильною до протиправної поведінки та може вчинити інші кримінальні правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Доводи захисника щодо можливості застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід колегія суддів не приймає, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, і не зможе забезпечити його процесуальну поведінку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4