Провадження №: 1-кс/755/5456/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001976 від 13 листопада 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 365-2 КК України,

в с т а н о в и в:
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, шляхом заборони його відчуження, а саме реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, нежитлова будівля в літера «А», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2А, загальною площею 1592, 5 кв.м.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява про те, що посадові особи ПАТ «Альфа-Банк» та державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро» внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.
Опрацювавши зазначене встановлено, що відповідно до договору оренди нежитлового приміщення пляж «Центральний» від 01.04.2001 № 20/2001, який укладено між Державним комунальним підприємством «Плесо» та ТОВ «Коршун», комунальне підприємство передало, а товариство прийняло у довгострокове користування нежиле приміщення комунальної форми власності, що являє собою окрему будівлю (Інвентарний номер 4) площею 1579,5 кв.м., строком до 31.12.2026 року.

Відповідно до інформації КП «Плесо» зазначений договір 10.01.2012, в зв`язку із невиконанням орендарем умов договору в частині оплати за оренду приміщення розірвано, про що КП «Плесо» листом від 10.01.2012 за вих. № 42 повідомило орендаря нежитлового приміщення.

В подальшому, між Департаментом комунальної власності КМДА, балансоутримувачем КП «Плесо» та ТОВ «Шверін» укладено договір № 3076 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.10.2019 предметом якого стала нежитлова будівля площею 480,0 кв.м. (1 та 2 поверх), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії договору складає з 30.10.2019 по 28.10.2022 року.

Цього ж дня (30.10.2019) між сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до якого КП «Плесо» та Департамент комунальної власності передав, а ТОВ «Шверін» прийняв нежитлову будівлю площею 480,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, опрацювавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що спірне приміщення перебуває у приватній власності.

Як встановлено, 03.03.2014 року між ТОВ «Каргоніс груп» - продавець та ТОВ «Екобудінвестмент» - покупець, укладено договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно умов даного договору купівлі-продажу вбачається, що документом, який підтверджує право власності продавця на відчужувану ним частину будівлі, є рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09.12.2013 по справі №754/20890/13.

Разом із тим, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні будь-які ухвали та рішення по справі № 754/20890/13, зокрема і про відкриття провадження по справі.

В подальшому, спірне нерухоме майно неодноразово відчужувалось на підставі правочинів щодо укладання договорів купівлі-продажу майна.
На даний час, згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником нежитлового приміщення являється товариство з обмеженою відповідальністю «Рост-Інвестмент», яке перейшло у приватну власність без згоди дійсного власника майна а саме територіальної громади в особі київської міської ради.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0001976 від 13 листопада 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 365-2 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні заявлені у клопотанні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно частини другої цієї статті КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у наведених випадках, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно за сукупності даних розслідуваного злочину, відповідає вимогам ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 30 листопада 2020 року визнано речовим доказом об`єкт нерухомого майна, шляхом заборони його відчуження, а саме реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, нежитлова будівля в літера «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальнею площею 1592, 5 кв.м.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, ст. 175, ст. 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, шляхом заборони його відчуження, а саме реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, нежитлова будівля в літера «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1592, 5 кв.м,

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: