УХВАЛА

22 вересня 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286,ч.1 ст.135 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000289 від 20.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що 19 вересня 2020 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Merсedes-Benz 312 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Перемоги в с. Білка, Березнівського району, Рівненської області зі сторони с. Зірне у напрямку с. Голубне, поблизу будинку №29 вищевказаної вулиці, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на проїзній частині.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Перемоги в с. Білка, Березнівського району, Рівненської області, усвідомлюючи, що в результаті наїзду автомобілем Merсedes-Benz 312 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , останній перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, нехтуючи моральними та правовими нормами, які зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, проявляючи неповагу до прав людини на життя та безпеку, поставив своїм діянням велосипедиста у небезпечний для життя стан, що позбавляв його можливості вжити заходів до самозбереження через заподіяні тілесні ушкодження у результаті дорожньо-транспортної пригоди, не надав велосипедисту першу медичну допомогу, свідомо залишив його без допомоги, зник з місця події та не повідомив про дану дорожньо-транспортну пригоду і наявність потерпілого до жодного державного органу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , від отриманих травм помер в автомобілі ШМД під час транспортування останнього у лікувальний заклад.

20.09.2020, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, протоколом огляду місця ДТП та іншими доказами і матеріалами кримінального провадження.

За таких умов, наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім того, на даному етапі досудового розслідування встановлюється наявність у діях ОСОБА_5 вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. У такому разі останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає відповідальність у вигляді обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк, відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, однак, у разі доведення його вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Наведені обставини свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, тобто підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи вище викладене та те, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали за викладених в ньому обставин, і просили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили суд застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000289 від 20.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
21 вересня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 135 КК України.

Окрім того, на даний час встановлюється наявність у діях ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного правопорушень, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впдивати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, також наявні усі підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольняє клопотання слідчого - домашній арешт у певний період доби, є достатньо обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 співпрацює з органом досудового розслідування, свою вину визнає, має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.
Відповідно ч. 5 ст. 194 КПК України для забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню необхідно покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого; заборонити залишати житло з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; не відлучатись з населеного пункту у якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв до 06 год. 00 хв. строком на два місяці.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Березнівського відділення поліції Костопільського відділу поліції в Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду,
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого;
- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на строк два місяці, тобто до 19 листопада 2020 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1