Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/836/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8

переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційними скаргами адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2020 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України /ЄУН 398/503/17/.

У межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто клопотання прокурора щодо питання доцільності продовження строку тримання під вартою, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_7 .

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та/або свідків.

Враховано судом тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується адвокат обвинуваченого ОСОБА_8 і оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду, відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт не цілодобово.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи.

ОСОБА_7 утримується під вартою з листопада 2016 року, понад розумний строк. При цьому, більшість судових засідань відкладено через різні процесуальні підстави, розгляд справи затягується.

Ризики, що їх наводить обвинувачення, на думку захисту, є абстрактними.

Сама по собі тяжкість обвинувачення та обґрунтованість підозри не може бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкає його сім`я, позитивно характеризується по місцю проживання, визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (не визнає кваліфікацію його дій), сприяв розкриттю злочину.

Також, вказує, що свідки вже допитані досудовим розслідуванням, з ними проведено всі необхідні слідчі дії, тож , незаконно впливати на цих осіб обвинувачений не може; речові докази у кримінальному провадженні всі вилучені розслідуванням та доступу до них обвинувачений не має.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити ухвалу суду першої інстанції, якою йому продовжено строк тримання під вартою, обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку сторони захисту (адвоката та обвинуваченого ОСОБА_7 ), які підтримали свої апеляційні скарги, просили обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, який заперечив щодо апеляційних вимог апелянтів, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Як убачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з листопада 2016 року.
При цьому слід враховувати, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, розбійних нападах, вчинених організованою групою, поєднаних із насильством та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападів, з проникненням у житло, як особами, що раніше вчинили розбій.

Злочини відносяться до категорії особливо тяжких.

Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , кількість вчинених епізодів, складність справи з великою кількістю свідків та потерпілих, є підстави вважати про можливість ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4