У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого 2 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000030 від 26.06.2020 року, про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи користувачем мережі Інтернет, а саме соціального ресурсу «Фейсбук» в якому він зареєстрований під ніком « ОСОБА_7 », усвідомлюючи той факт, що вказаний соціальний ресурс «Фейсбук» є загальнодоступним і публічним для його користувачів, а опубліковані матеріали, користувачами даного ресурсу формують певні ідеї і погляди направленні на схилення інших користувачів до вчинення активних дій, у травня 2020 року розмістив та поширив в публічний доступ свій матеріал із закликами направленими до вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України.

Так, 31.05.2020 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_5 розмістив в мережі Інтернет, а саме у в загальнодоступному соціальному ресурсі «Фейсбук», в угорськомовній тематичній групі «HATARHELYZET-КОРДОНІНФО» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 коментар наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в перекладі з угорської мови на українську означає: «Закарпаття потрібно від`єднати від України».

Таким чином, ОСОБА_5 розмістивши вищезазначену статтю, публічно і відкрито звернувся до невизначеного кола користувачів соціального ресурсу «Фейсбук», поширивши серед читачів та користувачів даного ресурсу погляди та ідеї направлені відокремлення Закарпаття від території України, що спричинить втрату Україною Закарпатської області, а отже зміну меж її території та державного кордону в незаконний спосіб, а саме в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Згідно з висновком судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи №54/15/6-74 від 30.07.2020, у вищевказаній публікації ОСОБА_5 : « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в перекладі з угорської: «Закарпаття потрібно від`єднати від України» встановлено наявність публічного заклику до дії (відокремлення Закарпатської області зі складу України), реалізація (здійснення/втілення в життя) якої спричинить зміну меж території та державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями при вищевикладених обставинах, розповсюдив матеріали із закликами до вчинення умисних дій з метою змін меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, чим вчинив посягання на територіальну цілісність і недоторканність України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 110 КК України.

04.01.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується результатами судово-лінгвістичної експертизи, протоколом обшуку, протоколами огляду, допиту свідків та іншими фактичними даними, зібраними в ході досудового розслідування.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відносився до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені в ході досудового розслідування щодо підозрюваного, зокрема: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а зазначені вище обставини свідчить про наявність вищевказаних ризиків, що дає достатні підстави вважати, що єдиним дієвим запобіжним заходом, який у відповідності до вимог ст. 177 КПК України забезпечить мету його обрання, а саме забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є домашній арешт, який і слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення внесеного слідчим клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна або без такої.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0000030 від 26.06.2020 року, висновком судово-лінгвістичної експертизи від 30.07.2020 року, протоколом огляду від 29.06.2020 року та від 04.01.2021 року, протоколом допиту підозрюваного від 04.01.2021 року, рапортом про вчинене кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 1 ст. 110 КК України, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, відсутність у нього роботи, наявність у підозрюваного постійного місця реєстрації (проживання) за адресою: АДРЕСА_1 , майновий стан підозрюваного, раніше не судимий (згідно з поданим клопотанням).

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний проти основ національної безпеки України, що становить підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим домашній арешт у певний період доби, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт у певний період доби, без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до старшого слідчого 2 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатися з території Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора та суду, не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурор та суду, в нічний період часу з 22 год. по 06 год.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого 2 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , прокурора та суду за першою вимогою,

- не відлучатися з території Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора та суду,

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурор та суду, в нічний період часу з 22 год. по 06 год.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1