Провадження № 11-кп/824/1645/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007695, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що зареєстрований та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.311 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1, для усунення виявлених порушень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, у листопаді 2018 року з Київської місцевої прокуратури №1 до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 .
В ході підготовчого судового засідання щодо призначення провадження до судового розгляду, сторона захисту заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на його невідповідність вимогам КПК України, а саме невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації, та наявність розбіжностей, які позбавляють вистроїти позицію захисту.
19 лютого 2020 року задоволено клопотання сторони захисту та повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007695, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.311 КК України, прокурору Київської місцевої прокуратури №1, для усунення виявлених порушень.
Своє рішення суд мотивував тим, що ознайомившись зі змістом обвинувального акту було встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення психотропних речовин та наркотичних засобів в особливо великих розмірах. Такі дії кваліфіковано за ч.3 ст.311 КК України. Між тим, формулювання обвинувачення у вищевказаному викладі не відповідає змісту фактичних обставин, які прокурор вважає встановленим. Так із тексту акту вбачається, що прокурор вважає доведеним, що ОСОБА_7 придбав прекурсор без мети збуту з метою власного використання, між тим як при формулюванні обвинувачення він стверджує про те, що ОСОБА_7 придбав прекурсор з метою використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин. Зазначені протиріччя суд вважає таким, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.1 ст.291 КПК України, та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0007695 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.311 КК України та повернути обвинувальний акт до Голосіївського районного суду міста Києва на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, він в цілому відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення Кримінального кодексу України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
На думку прокурора висновок суду щодо недотримання вимог ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить належним чином сформульованого обвинувачення, на даній стадії є передчасним. В той же час, посилання в ухвалі на порушення ст.291 КПК України є формальними та не є підставою для повернення обвинувального акту.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Перелік вимог до обвинувального акту встановлений ст.291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст.291 КПК України, а саме у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Висновок суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення у обвинувальному акті не відповідає змісту фактичних обставин, які прокурор вважає встановленим, є помилковим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України. Таких невідповідностей колегією суддів не встановлено.
Так, обвинувальний акт повинен містити формулювання обвинувачення. Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Аналіз цієї норми закону у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 91 КПК України дає підстави стверджувати те, що у сформованому обвинуваченні повинні бути зазначені усі складові, які утворюють об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину інкримінованого особі.
Як вбачається з вимог ст.291, зокрема п.5 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто прокурором під час складання обвинувального акту в повній мірі додержано вимоги ст.291 КПК України, містить фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, а дані відомості, які мають міститись в обвинувальному акті не підлягають розширеному тлумаченню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007695, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.311 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1, для усунення виявлених порушень - скасувати.
Матеріали кримінального провадження повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-317 КПК України.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4