Справа № 485/994/20
Провадження №1-кп/485/115/20
Вирок
іменем України

18 серпня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000263 від 28.05.2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не військовозобов"язаного, одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 06.09.2002 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 2) 26.01.2004 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30.05.2009 року на підставі постанови Вознесенського міського суду Миколаївської області від 22.05.2009 року умовно-достроков на невідбутий термін 1 рік 9 місяців 16 днів; 06.08.2020 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 310 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладення обов`язків передбачених ч.1,2 ст. 76 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

28 травня 2020 року близько 15:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись біля адміністративної будівлі управління соціального захисту населення Снігурівської районної державної адміністрації, розташованої по вул. Центральній, 173, у м.Снігурівка Миколаївської області, справа від входу побачив транспортний засіб - мопед чорного кольору марки "LUX 50 Q 2A", державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_6 . Діючи умисно та з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника мопеду, у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на той час не усвідомлювали протиправності його дій, підійшов до вказаного мопеду, та не маючи ключа від замка запалювання, сів за кермо мопеда та за допомогою фізичної сили, всупереч волі власника, зняв з підніжки мопед, покотив по вул. Центральній в сторону вул. Жовтневої м.Снігурівка Миколаївської області, таким чином незаконно, таємно заволодів транспортним засобом - мопедом марки "LUX 50 Q 2A", державний номерний знак НОМЕР_1 , та зник з місця вичнення злочину.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
31 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про примирення, при цьому вказав, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою сторони домовились про призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне затвердити угоду, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , які просили розглянути та затвердити угоду про примирення, суд приходить до таких висновків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, претензій матеріального характеру немає.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1, 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, вчинено середньої тяжкості умисний злочин, обставини його вчинення, наслідки його вчинення для потерпілої особи, розмір заподіяної шкоди, особу винного, який характеризується негативно, утриманців не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на "Д" обліку у лікаря нарколога з діагнозом залежність від алкоголю, раніше судимий, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, якою є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та обтяжуючих покарання обставин як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Прокурором в судовому засіданні долучено вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 310 КК України і призначено покарання у виді 1(одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок не набрав законної сили. Прокурор просила при призначенні покарання ОСОБА_3 врахувати даний вирок, та на підставі ч.4 ст. 70 КК України зарахувати не відбуте покарання за цим вироком.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Системний аналіз ч. 4 ст. 70 КК України дозволяє дійти висновку, що початковим моментом періоду, вчинення злочину протягом якого зобов`язує суд призначити покарання за сукупністю вироків, є саме момент постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили, оскільки у законі про кримінальну відповідальність міститься пряма вказівка саме на цей момент.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечили щодо призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень - шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року більш суворим призначеним цим вироком.
На підставі ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у сумі 1307,60 грн.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 31 липня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000263 від 28.05.2020 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обовязки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покаранням призначеним вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року більш суворим, призначеним цим вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обовязки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 1307,60 грн. (одна тисяча триста сім грн. 60 коп.) судових витрат на залучення експерта.

Речові докази: - мопед марки "LUX 50 Q 2A" з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, належний на праві власності потерпілому ОСОБА_6 , який переданий під розписку на відповідальне зберігання птерпілому - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 ;
- два відеозаписи із камер спостереження відеокамер, що розташовані на перехресті вулиць Центральна-Чайковського та на вул. Жовтневій у м.Снігурівка Миколаївської області та розвернута у строну будівлі Снігурівської міської ради, які записані на DVD диск - залишити на зберігання в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1