Справа № 487/3715/20
Провадження № 1-кп/487/651/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002054 від 28.05.20 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України,з середньою освітою, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.03.09 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

05.11.13 Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

13.01.14 Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

26.01.17 Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

26.04.19 Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

28.05.20 приблизно о 14-42 год. ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину «Таврія В», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул..Мала Морська, 108/5, та керуючись раптово виниклим в нього злочинним умислом, вирішив таємно, повторно викрасти чуже майно.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку масла 5 банок кави «L`OR Classik» вагою 100 г. вартістю 115,56 грн. за одиницю.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі обвинувачений з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_3 заподіяв ТОВ «Таврія В» матеріальний збиток на загальну суму 577,80 грн.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вони належні та допустимі і вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину передбаченихо ч.2 ст.185 КК України винуватим себе визнав повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, скоїв вказані злочини. Матеріальну шкоду ним відшкодовано. У вчиненому щиро кається.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст.12 КК україни відноситься до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, згідно довідки КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» на психіатричному обліку не знаходиться, відповідно до повідомлення КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», перебуває на наркологічному обліку з 1997 р., характеризується посередньо, а тому приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, судом встановлено, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.20 ОСОБА_3 було визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної по справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18 від 01.06.2020 року, при призначенні покарання за сукупністю вироків, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку щодо особи, а не часом набрання ним законної сили.

За такого, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 остаточного покарання на підставі вимог ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.2020 року, необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6(шість ) місяців.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368,370-374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ:оптичний ком пакт диск формату DVD+R марки «Verbatim» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1