Дата документу 14.01.2021
Справа № 1-133/2006
Провадження № 1-в/334/29/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про скасування арешту з нерухомого майна, в якій просять суд скасувати арешт, накладений постановою про накладення арешту на майно б/н від 24.11.2005 року СВ ЗМУ ГУМВС України слідчим ОСОБА_4 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 02.12.2005 року за № 2654039.

У заяві вказав, що 26.07.2006 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя розглянуто кримінальну справу № 1-133/2006р. відносно нього за ч.1 ст.135 КК України.. Постановою суду заявник був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим, справу було закрито на підставі ст.46 КК України.

На стадії досудового розслідування слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 24.11.2005 року винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить заявнику з метою забезпечення можливого цивільного позову та відшкодування шкоди потерпілому.

В ході розгляду справи в суді, майнова та моральна шкода потерпілому ОСОБА_5 була повністю відшкодована добровільно, що підтверджується відповідною заявою потерпілого. Але, станом на теперішній час арешт на нерухоме майно не знято.

Заявник, у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд клопотання ОСОБА_3 без її участі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала кримінальна справа № 1-133/2006р. відносно ОСОБА_3 , яка постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2006 року була закрита на підставі ст.46 КК України.

Станом на сьогоднішній день згідно з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.09.2020 року існує обтяження арешт на майно б/н від 24.11.2005 року на підставі постанови слідчого ОСОБА_4 СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить заявнику.

В ході розгляду справи в суді, майнова та моральна шкода потерпілому ОСОБА_5 була повністю відшкодована добровільно, що підтверджується відповідною заявою потерпілого в матеріалах кримінальної справи (а.с.167).

На теперішній час постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя належним чином виконана та в подальшому потреба у застосуванні арешту майна відсутня.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

У порядку, передбаченому ст.411 КПК України (1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Частина 4 ст.126 КПК України (1960 року) передбачає, що накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Абзацом 3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за №5 від 03.06.2016 встановлено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України (далі -КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений в рамках кримінальної справи на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Керуючись, ст.ст. 126, 409, 411 КПК України (1960року), п.9 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою про накладення арешту на майно б/н від 24.11.2005 року СВ ЗМУ ГУМВС України слідчим ОСОБА_4 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 02.12.2005 року за № 2654039.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1