Справа № 504/4242/19
Провадження 1-кп/522/604/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву захисника ОСОБА_6 , про відвід прокурора ОСОБА_7 у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

02.02.2021 р. в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 заявлено відвід прокурору ОСОБА_7 , від участі у розгляді зазначеного обвинувального акта.

В обґрунтування заяви захисник посилається на те, що відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення …, тобто прокурор безпосередньо є ініціатором питання про продовження терміну дії запобіжного заходу, тримання під вартою. Згідно ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Однак, на думку захисника прокурор ОСОБА_7 в порушення ч.4 ст. 176, ст. 184 КПК України не звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, та подала усне клопотання промовляючи його в голос, чим унеможливила сторону захисту надати контраргументи, які спростовують аргументи прокурора.

Дані обставини, на думку захисника, унеможливлюють згідно ст. 392 КПК України сторону захисту оскаржувати клопотання прокурора в апеляційному порядку.

За таких підстав захисник ОСОБА_6 вважає, що прокурор ОСОБА_7 не може приймати участь у розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_8 .

Прокурор, представник потерпілого ОСОБА_9 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про відвід в зв`язку з її необґрунтованістю.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КПК України:

1. Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Однак, жодних обставин та підтверджень, які виключають участь прокурора ОСОБА_7 у розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , суду надано не було.

Доводи наведені захисником є його особистою оцінкою дій прокурора, та не ґрунтуються на вимогах ст. 77 КПК України.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи положення зазначеної норми КПК України, вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, незалежно від наявності клопотань, є обов`язком суду та письмового клопотання прокурора не потребує.
Крім того, посилання захисника на те, що відсутність письмово клопотання унеможливлює згідно ст. 392 КПК України сторону захисту оскаржувати клопотання прокурора в апеляційному порядку, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до зазначеної норми КПК України апеляційному оскарженню підлягає саме ухвала суду щодо продовження строку тримання під вартою, чого не позбавлена сторона захисту та аж ні як клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, підстав для відводу прокурора ОСОБА_7 , у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , не встановлено.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 77, 80-81, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 , про відвід прокурора ОСОБА_7 , у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2