Справа № 675/1290/20
Провадження № 1-кп/675/129/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2020 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 08.04.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сохужинці Ізяславського району Хмельницької області, місце проживання зареєстроване по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, студента 3-го курсу Білоцерківського агробіотехнологічного університету, неодруженого, раніше не судимого,
увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
8 квітня 2020 року, близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_5 знаходився у кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
В цей час ОСОБА_5 почув невідомі звуки, схожі на кроки, які лунали з коридору будинку. Вважаючи, що вказані звуки утворені невідомою особою, яка без дозволу проникла до його місця проживання, не маючи на те відповідного дозволу, взяв до рук вогнепальну мисливську зброю марки «ТОЗ-34Р ШТ№2512 2X70 БУМ», що належала його батьку ОСОБА_7 , яка знаходилася в нього біля ліжка, оскільки напередодні вказану зброю він взяв із дозволу свого батька для здійснення охорони території їхнього господарства від злодіїв. Після цього ОСОБА_5 , тримаючи дану мисливську рушницю у руках, спрямував її в напрямок коридору даного будинку, де в той час перебував його батько ОСОБА_7 , але на той час цього ОСОБА_5 ще не знав.
В подальшому, ОСОБА_5 , не бажаючи заподіяння смерті своєму батькові ОСОБА_7 та не передбачаючи настання таких тяжких наслідків, однак повинен був і міг їх передбачити, проявляючи злочинну недбалість, здійснив один постріл із вищевказаної вогнепальної зброї марки «ТОЗ-34Р ШТ№2512 2X70 БУМ» в напрямок коридору будинку, де на той момент перебував його батько ОСОБА_7 . В результаті пострілу, здійсненого ОСОБА_5 , куля влучила в ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючих наскрізних поранень шиї з ушкодженнями гортані та сьомого шийного хребця з трьома ранами на боковій поверхні шиї справа та раною на боковій поверхні шиї зліва, трьох ран в правій надключичній ділянці, рани в лівій надключичній ділянці, рани на верхній поверхні правого плечового суглобу, двох ран в ділянці нижньої щелепи справа, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив в повному обсязі викладені обставини вчиненого ним злочину щодо вбивства з необережності.
Суд, враховуючи визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом потерпілої, обвинуваченого, свідка, а також дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_5 не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що підтвердив в судовому засіданні, відтак відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Так, обвинувачений дав суду покази, що 08.04.2020 року близько 06 год. 30 хв., перебуваючи в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , прокинувся від звуків кроків, які лунали з коридору. Як в кімнаті, так і в коридорі, куди виходять двері його кімнати, було темно. Поруч із його ліжком знаходилась мисливська рушниця, якою він, взявши до рук, здійснив постріл в сторону коридору, де почув звуки. Потім вийшов в коридор, де виявив на підлозі батька, який був в крові. Викликали швидку та поліцію.
Вказана рушниця належала його батькові та з його дозволу перебувала з ним, так як він протягом цієї ночі двічі вставав та йшов з нею до теплиці, яка належить сім`ї та знаходиться за 300 м від будинку, щоб докладати дрова в піч, яка опалювала теплицю. Рушницю брав для відлякування сторонніх, так як сім`я володіє майном, в тому числі сільськогосподарською технікою, автомобілем, навколо ліс.
Про вчинене шкодує, усвідомлює незаконність своїх дій та наслідки до яких вони призвели, зокрема щодо позбавлення життя власного батька, з яким був в гарних стосунках, конфлікту з ним не мав. Разом з ним багато працював у їх господарстві. На даний час перевівся на заочну форму навчання, щоб бути із матір`ю і сестрою, працювати по господарству.
Потерпіла ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що 08.04.2020 року перебувала в Польщі, а тому очевидцем подій не була. Охарактеризувала ОСОБА_5 з позитивної сторони, вказала, що стосунки між ним та батьком були гарні. Батько навчив його керувати трактором, комбайном, разом працювали. Навчаючись в університеті, на вихідні ОСОБА_5 приїжджав додому, допомагав по господарству. На даний час всією сім`єю переїхали з будинку, де загинув батько, так як всі, в тому числі і брат, важко переживають його втрату. Просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане із реальним відбуттям покарання.
Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю обвинуваченого, розповіла суду, що в ніч на 08.04.2020 року її син та чоловік по черзі ходили до теплиці, щоб підтримувати там належну температуру. Близько 06.30 год. чоловік встав з ліжка, вдягнувся і вийшов зі спальні. Потім вона почула голосний звук, а тому вийшла з кімнати та знайшла чоловіка на підлозі в коридорі в крові. Викликали поліцію. Син сильно переживає втрату батька та свою вину у його смерті. В тому числі і через це, переїхали в інший будинок. Відносини між ними завжди були хорошими, спільно працювали у їх господарстві. На даний час ОСОБА_5 перевівся на заочну форму навчання, так як в зв`язку із смертю батька немає більше кому працювати в господарстві.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який є раніше несудимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками з КНП «Ізяславська ЦРЛ», з місця фактичного проживання та навчання характеризується позитивно, навчається у вищому навчальному закладі.

Суд бере до уваги досудову доповідь, складену Ізяславським районним сектором філії ДУ Центр пробації» у Хмельницькій області 25.08.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_5 характеризується позитивно. При цьому орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі в межах санкції ч.1 ст.119 КК України.
Разом з тим, відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Таким чином, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, як такого, що повністю розкаявся, усвідомив наслідки своїх дій, його молодий вік, виключно позитивні характеристики на нього, зважаючи, що вчинений ним злочин є необережним, беручи до уваги думку потерпілої, висновок органу з питань пробації, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без відбування покарання реально в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків на нього: прибувати до суду за кожним викликом; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).
Цивільний позов не заявлено.

В задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від оплати процесуальних витрат на підставі ст.119 КПК України слід відмовити, адже докази неможливості їх сплати в силу майнового стану ОСОБА_5 суду не надано, він на даний час навчається на заочній формі навчання, а тому спроможний працювати та відшкодувати понесені судові витрати. Таким чином з ОСОБА_5 слід стягнути судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 24844, 40 грн.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10.04.2020 року арешт на замок із двома ключами, рукавичку синього кольору, 30 набоїв 12 калібру, 2 гільзи 12 калібру, 50 капсулів до набоїв, два сліда низу підошви взуття, мисливську рушницю марки «ТОЗ-34Р ШТ№2512 2X70 БУМ», гільзу із позначенням «RIO AMMO*12GA*», набій «BASCHIERIAP ELLAGRI012», спортивну кофту чорного кольору із написом «Active sports», спортивні штани чорного кольору, футболку блакитного кольору, камуфляжну кепку та резинові чоботи зеленого кольору із валянками всередині, підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків:

-прибувати до суду за кожним викликом;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).
В задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від оплати процесуальних витратвідмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 24844, 40 грн.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10.04.2020 року арешт на замок із двома ключами, рукавичку синього кольору, 30 набоїв 12 калібру, 2 гільзи 12 калібру, 50 капсулів до набоїв, два сліда низу підошви взуття, мисливську рушницю марки «ТОЗ-34Р ШТ№2512 2X70 БУМ», гільзу із позначенням «RIO AMMO*12GA*», набій «BASCHIERIAP ELLAGRI012», спортивну кофту чорного кольору із написом «Active sports», спортивні штани чорного кольору, футболку блакитного кольору, камуфляжну кепку та резинові чоботи зеленого кольору із валянками всередині, скасувати.

Речові докази:
-мисливську зброю марки «ТОЗ-34Р ШТ№2512 2X70 БУМ», що зберігається в УЛМТЗ ГУ НП в Хмельницькій області, конфіскувати;
-гільзу 12 калібру, поміщену до сейф-пакету №2336632, що зберігається в УЛМТЗ ГУ НП в Хмельницькій області, знищити;
-замок із двома ключами, рукавичку синього кольору, 30 набоїв 12 калібру, 2 гільзи 12 калібру, 50 капсулів до набоїв, два сліда низу підошви взуття, гільзу із позначенням «RIO AMMO*12GA*», набій «BASCHIERIAP ELLAGRI012»; виріз фрагменту гіпсокартоноої стіни із будинку, змиви, які було здійснено з навколо отворів в стіні коридору будинку, та з самих отворів; зрізи нігтів з пальців обох рук, волосся з п`яти ділянок голови, змиви з обох кистей рук, шматок шкіри з трьома вхідними ранами правової бокової поверхні шиї та шматок шкіри з раною лівої бокової поверхні шиї (вхідна рана), а також одяг з трупа ОСОБА_7 , що зберігаються в кімнаті речових доказів Ізяславського ВП Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, знищити;

-камуфляжний бушлат (куртку), спортивну кофту чорного кольору із написом «Active sports», спортивні штани чорного кольору, футболку блакитного кольору, камуфляжну кепку та резинові чоботи зеленого кольору із валянками всередині, що зберігаються в кімнаті речових доказів Ізяславського ВП Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, та належать ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1