Справа № 359/4957/20
Провадження № 1-кп/359/535/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонним суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з повною технічною фіксацією обвинувальний акт, який внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001236 від 23.07.2019, що надійшов до суду відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №0001236 від 23.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Підготовче судове засідання призначено на 24.11.2020 з викликом сторін до суду.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 зазначив, що відсутні обставини, передбачені ч.3 ст.314 КПК України, а тому дане кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого його захисника, потерпілу та її представника. Підстав для обрання запобіжного заходу не має. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , щодо повернення обвинувального акта прокурору, просив відмовити, як необґрунтоване.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 зазначив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акта прокурору, просив відмовити, як безпідставне.

Захисник ОСОБА_6 подав письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з наступних підстав.

Вважає, що вказаний обвинувальний акт, в порушення вимог ст. 291 КПК України, не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що ставляться до нього, що обґрунтовується наступним: формулювання обвинувачення містить лише вказівку на те, що 23.07.2019 року приблизно о 07:30 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗАЗ ТF55YO» реєстраційний номер НОМЕР_1 на території ринку «Центральний», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 86, рухався заднім ходом повз торгівельний кіоск №4-А, не врахував дорожню обстановку, не діяв таким чином щоб не створювати небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив п.п.2.3 «б», 10.9 ПДР України, не переконався в безпечному маневрі та не звернувся за допомогою до інших осіб та допустив удар задньою частиною автомобіля «ЗАЗ ТF55YO» реєстраційний номер НОМЕР_1 з пішоходом ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала позаду автомобіля та не бачила його.

Будь-які докази на підтвердження достовірності вищевказаної інформації в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження відсутні.

Захисник зазначив, що вищевказана обставина спростовується Висновком експерта № 12-1/2148 від 11.10.2019 року. Також всі інші свідки, які були допитані в рамках даного кримінального провадження не підтвердили факт керування водієм автомобіля заднім ходом та сам момент завдання удару.

Також захисник зазначає, що затверджений обвинувальний акт не містить вказівки на якій саме відстані знаходився автомобіль підозрюваного від місця падіння потерпілої, що є важливою обставиною для правильного формулювання обвинувачення.

Вищезазначені недоліки даного обвинувального акту не можуть бути усунуті шляхом застосування інституту зміни обвинувачення, а тому у разі визнання судом першої інстанції обвинувального акту таким, що відповідає вимогам закону, будь-яке судове рішення у цій справі може бути скасовано судами вищих інстанцій.

В судовому засіданні він та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали.

Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

За змістом ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 24 листопада 2016, аналіз вказаної норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Практика Європейського суду з прав людини зазначає, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980). Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000, на яке міститься посилання у заяві прокурора до Верховного Суду України, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Поряд з цим, ч.1 ст.11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

В ході підготовчого судового засідання, судом було встановлено, що обвинувачений може бути суб`єктом злочину, склад якого передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини злочину, інкримінованого ОСОБА_5 . Зазначена правова кваліфікація його діям, а також сформульовано пред`явлене йому обвинувачення в тих межах, в яких прокурор вважає доведеними.

Обвинувальний акт містить анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; відсутність потерпілих, розміру завданої шкоди та процесуальних витрат у кримінальному провадженні; дату та місце його складення та затвердження.

Указаний обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив та скріплений мокрою печаткою. До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваних та їх захисників про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ці обставини свідчать про те, що зміст обвинувального акту повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

З огляду на це суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акта прокурору відсутні.

Всі інші підстави, зазначені захисником, щодо відсутності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а зазначені обставини, будуть розглянуті в судовому засіданні і у разі їх підтвердження, можуть бути підставою для інших наслідків, ніж повернення прокурору обвинувального акту у порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Таким чином, з урахуванням наведенного, є всі підстави для призначення судового розгляду в кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні одноособово.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314-316, 291, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , щодо повернення обвинувального акта прокурору, відмовити.

Підготовчу частину закінчити.

Призначити до судового розгляду обвинувальний акт № 0001236 від 23.07.2019, що надійшов до суду відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, її представника, обвинуваченого та його захисника.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Головуючий судя: ОСОБА_1