Справа № 545/2389/20
Провадження № 1-в/545/522/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Надержинщинська
ВК (№65)» ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року, відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства, -

ВСТАНОВИВ :

08.09.2020 року до суду надійшло подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ.
В судове засідання представник Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» надав заяву в якій подання підтримав, просила задовольнити та розглядати справу без його участі.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання, просив задовольнити.
Засуджена ОСОБА_5 надала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала просила задовольнити.
Суд вивчивши матеріали подання, особову справу засудженої ОСОБА_5 приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.2 ст.317 КК України, і призначено покарання у вигляді позбавлення волі:
- за ч.2 ст.309 КК України на строк 2 роки;
- за ч.1 ст.263 КК України на строк 3 роки;
- за ч.2 ст.317 КК України на строк 4 роки з без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Зобов`язано згідно зі ст.76 КК України повідомляти кримінальну виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані як повторне незаконне виготовлення, зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2015 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково, у вигляді одного року семи місяців позбавлення волі, приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м Дніпродзержинська від 24.05.2013 року та остаточно, за сукупністю вироків, призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2017 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2015 року у вигляді восьми місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким диспозицію частини 2 статті 309 КК України було змінено та викладено у наступній редакції: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах».
Повторність, як кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 309 КК України була вилучена із диспозиції зазначеної статті.
Диспозиція ч. 1 ст. 309 КК України встановлює відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Покарання призначене ОСОБА_5 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року за ст. 309 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перерахування призначеного покарання у виді позбавлення волі на покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді обмеження волі.
В іншій частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.317, ч. 1 ст.70 КК України у вироці Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає залишенню без змін.
Вироки Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2015 року та від 18.12.2017 року підлягають залишенню без змін як такі, що відповідають нормам діючого законодавства.
Керуючись ст. ст. 5, 72, 74, ст. 309 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року, відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства- задовольнити.

Вказати у вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року, що ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (замість ч.2 ст.309 КК України) за кваліфікуючими ознаками незаконне виготовлення, зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Викласти перший та другий абзаци вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року в такій редакції:
« ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.2 ст.317 КК України, і призначити їй покарання:
- за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч.2 ст.317 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у відповідності до ч.1 ст.72 КК України із розрахунку , що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.»
В іншій частині вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2013 року - залишити без змін.
Вироки Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2015 року та від 18.12.2017 року - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1