Справа № 206/5738/20
Провадження № 1-кп/206/78/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" січня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження №00000234 від 09.12.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
08.12.2020 приблизно о 09 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився на ж/м Ігрень, у парку біля магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ №350», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Романовського, 78.

У зв`язку з виниклою необхідністю здійснити дзвінок та у зв`язку з тим, що наявний у нього мобільний телефон не працював, ОСОБА_3 підійшов до раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який в той момент поблизу займався роздрібною торгівлею, та попрохав надати належний тому мобільний телефон моделі «Nokia c2» рожевого кольору, для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_3 добровільно передав йому свій мобільний телефон моделі «Nokia c2» рожевого кольору, після чого ОСОБА_3 здійснив телефонні дзвінки своєму знайомому.

У цей же день, тобто 08.12.2020 близько 09 год. 50 хв., після здійснення телефонних дзвінків, у ОСОБА_3 , який знаходився в тому ж місці та продовжував утримувати в руках мобільний телефон, належний ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону, який він визначив предметом свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 дочекався, поки ОСОБА_5 відволіче свою увагу й не буде спостерігати за його діями, після чого разом з мобільним телефоном моделі «Nokia c2» рожевого кольору з місця скоєння правопорушення зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Умисними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду у розмірі 938 грн. 95 коп.
06.01.2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Та зазначив, що при укладанні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювалось ні фізичного ні психологічного тиску з метою примусити його до укладення даної угоди.
Згідно даної угоди умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини: визнання винуватості та щире каяття ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні; Потерпілий ОСОБА_5 будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст.185 КК України, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 471 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за які слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим міру покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 471, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 06.01.2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним в вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати за проведення судової експертизи, оформлену висновком експерта від 14.12.2020 року № 4312/20 в розмірі 320 гривень.
Речові докази: мобільний телефон моделі «Nokia c2», який переданий під зберігальну розписку потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому за належністю; DVD-R-диск та договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-14.69328/0 від 08.12.2020, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1