Справа № 369/5454/20
Провадження № 1-кп/369/1238/20
В И Р О К
іменем України
06.08.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального № 0000031 від 21.04.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 25.10.2016 року Голосіївським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185; ч.3 ст.185; ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; звільнений по відбуттю покарання;10.08.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 (один) рік; 23.04.2020 року Богуславським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
встановив:
21.04.2020 року близько 10-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел , направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшов до раніше знайомої йому ОСОБА_5 та, реалізуючи свій умисел, відкрито заволовів її мобільним телефоном марки «Assistant-502» вартістю 799 грн. 20 коп.
Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого, встановлені досудовим розслідуванням, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.
У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, а також те, що наявні у кримінальному провадженні докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються.

Суд визнає, що обвинувачений дав суду правдиві показання, які підтверджують обставини, зазначені у обвинувальному акті.
Таким чином, суд визнає, що вина обвинуваченого у вчиненні умисного злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення іншої міри покарання.

23.04.2020 року ОСОБА_4 засуджений Богуславським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин до засудження його за попереднім вироком Богуславського районного суду Київської області 23.04.2020 року, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Суд вважає за необхідне запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до обвинуваченого залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 23.04.2020 року у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, більш суворим, призначеним даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 23 квітня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Речові докази: мобільний телефон марки «Assistant-502», який переданий на зберігання потерпілій, залишити у користуванні потерпілої.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1