ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1625/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000056 від 18.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, повернутий прокурору відділу 04/4 прокуратури Харківської області, для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт складений у новій редакції, за результатами усунення недоліків та виконання вимог КПК України, зазначених в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.03.2019 в якому недоліки усунуто не в повному обсязі. Зокрема, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, які орган досудового розслідування та прокурор вважають встановленими. Крім того, органом досудового розслідування та прокурором при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення допущено протиріччя та неконкретність обвинувачення.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своєї вимоги прокурор вказує на те, що недоліки, на які вказував суд в ухвалі від 19.03.2019, при складанні обвинувального акту у новій редакції, були враховані та усунені, а описово-резолютивна частина тексту обвинувального акту викладена з урахуванням встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх правової кваліфікації та формулювання обвинувачення в разі набуття ОСОБА_7 процесуального статусу обвинуваченого у відповідності до вимог, передбачених ч.2 ст. 42 КПК України. Зазначає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, у тому числі містить усі необхідні складові, передбачені п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а висновки суду, що зазначені в оскаржуваній ухвалі, не є підставою для повернення цього процесуального документа прокурору. Стверджує, що в описово-резолютивній частині обвинувального акту у новій редакції викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, а повнота та правильність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу інкримінованих ОСОБА_7 злочинів не може бути предметом судового розгляду на стадії підготовного судового засідання. Зазначає, що суд повертаючи обвинувальний акт, вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, оскільки під час підготовчого судового засідання почав дослідження обставин кримінального провадження, перевіряючи наявність елементів складу злочину.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, з дотриманням норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст.291 КПК України.
Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, в тому числі вимог передбачених п.5 ч.2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення (арк.8,9,11), фактичних обставин злочинів, що інкримінуються обвинуваченому, і які прокурор вважає встановленими (арк. 2-11), а також правову кваліфікацію цього злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (арк. 8,9,11).
Натомість висновки суду першої інстанції, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, містять вказівки про відсутність викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень та твердження про те, що при формулюванні обвинувачення допущено протиріччя та неконкретність обвинувачення.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що після зазначення відомостей про особу обвинуваченого, в ньому чітко зазначений виклад встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими (арк.2-11).
За таких обставин, немає підстав вважати правильним висновок суду першої інстанції про відсутність викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень у змісті обвинувального акту, які прокурор вважає встановленими.
Разом з цим, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції надано оцінку змісту обвинувачення, що, відповідно до ст.314 КПК України, не входить до компетенції суду під час проведення підготовчого судового засідання.
Процесуальна оцінка формулювання обвинувачення, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 318-380 КПК України.
Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення допущено протиріччя, яке виразилося у тому, що номер рахунку у ПАТ «Приватбанк» зазначено і як номер власної банківської картки ОСОБА_7 , однак ці протиріччя не є визначальними, згідно вимог ст. 291 КПК України.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор не позбавлений права змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду. Натомість зі змісту обвинувального акту об`єктивно вбачається наявність відокремленої структурної частини формулювання обвинувачення (арк.8-11).
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акту прокурору, який відповідає вимогам норм ст.291 КПК України.
За таких обставин, висновки суду, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а постановлене рішення про повернення обвинувального акту прокурору - може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п. п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України у суду апеляційної інстанції не має процесуальних повноважень при призначенні нового розгляду визначати стадію такого розгляду, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 9 ч.6, 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4