Дата документу 14.01.2021
Справа № 334/7218/20
Провадження № 1-кп/334/539/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0002378 від 08.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 0002378 від 08.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ст.185 ч.3 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки судовий розгляд у справі не закінчено, а крім того, відсутні підстави змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який. Обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інший злочин.
ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , строк якого закінчується 01.12.2021 р.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке КК України передбачено покарання у вигляді від 3 до 6 років позбавлення волі.
Крім цього відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.
Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, оскільки його раніше було неодноразово засуджено за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, та після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знов вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення.
Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час, у судовому засіданні, ще не допитані свідки, потерпілий, не досліджені письмові докази суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів.
Також прокурор заявив клопотання про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, яке перебуває в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя у судді ОСОБА_5 .

Обвинувачений не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України, в разі, якщо на розгляді місцевого суду поступило кримінальне провадження відносно особи, у відношенні якої цим судом вже розглядається справа, воно передається судді, який її розглядає, для вирішення питання про їх об`єднання.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя у судді ОСОБА_5 на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України.

З огляду на наведене суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає об`єднанню з кримінальним провадження, яке перебуває на розгляді у судді ОСОБА_5 .

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 315, 334 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу, тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, тримання під вартою, строком на 60 днів до 15.03.2021 року.
Клопотання прокурора про об`єднання кримінальних проваджень задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 1-кп/334/539/21, 334/7218/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України передати для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням №1-кп/334/494/21, 334/5597/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, яке перебуває в провадженні судді ОСОБА_5 .

Ухвала, в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу - тримання під вартою, може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту її оголошення до Запорізького апеляційного суду в установленому порядку, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1