МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2065/17
Провадження № 1-кп/945/37/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2017 року за № 0000788 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні визнав себе винним та не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження.

Учасники судового провадження у судовому засіданні не заперечували проти клопотання захисника обвинуваченого.

Заслухавши у судовому засіданні сторони кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

ОСОБА_6 , відповідно до обвинувального акта, висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме 06.08.2017 року о 08:00 ОСОБА_6 , керував технічно несправним автомобілем ВАЗ 21134, р/н НОМЕР_1 , несправність якого полягаля у встановлені шин різних моделей з різними малюнками протектора на задній вісі, що не відповідало вимогам п. 31.4.5 г ПДР, згідно з яким експлуатація автомобіля за наявності вказаної несправності забороняється і при русі автомобіля з даною несправністю її можливий вплив повинен був враховуватися водієм при виборі режиму руху, зі швидкістю 50 км/год., здійснював рух в світлий час доби, по сухому ґрунтовому дорожньому покриттю автодороги з боку с. Нечаяне в напрямку с. Лукянівка Миколаївського району Миколаївської області.
Рухаючись у вище вказаних умовах, водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи п. 1.3, 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з рухаючимся на зустріч автомобілем ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ -21063, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримала тілесні пошкодження у вигляді: осколкового внутрішньосуглобового перелому мищелку великоберцової кістки зі зміщенням уламків, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, в умовах ДТП (зіткнення автомобілів), при знаходженні в салоні автомобілю, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк понад 21 добу.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало злочинне порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 1.3, 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.
Частинами 1, 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку (частини 2, 3, 4, 5 статті 288 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 49 Кримінального кодексу України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 8 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження 13 серпня 2020 року минуло більше ніж три роки з дня вчинення 06 серпня 2017 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України., у вчиненні якогох обвинувачується ОСОБА_6 .

Злочини, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 іншого злочину не вчиняв, фактичного ухилення від слідства та суду не допускав.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню відповідно до ст. 124 КПК України, оскільки стягуються у разі ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і кримінальне провадження щодо нього закрити.
Цивільні позови прокурора та потерпілої ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 - залишити за належністю; автомобіль ВАЗ 2113, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 - залишити за належністю
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

14.08.2020