Номер провадження: 11-сс/813/1450/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
01.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002430, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славгород, Могильовської області, Республіки Білорусь,громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого охоронцем, проживаючого з батьком пенсійного віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Сувороввського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпідозрюваному ОСОБА_8 , так як слідчий суддя прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 20 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, оскільки судом першої інстанції не враховано, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, роботи, міцні соціальні зв`язки, має поганий стан здоров`я, а також має батька, який потребує догляду та лікування, оскільки має онкологічне захворювання. Підозрюваний свою вину визнає повністю та повністю відшкодував матеріальні та моральні збитки потерпілим.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також при розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п.с ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання, надані до нього матеріали, а також пояснення учасників апеляційного провадження, вважає, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не врахував в повній мірі при постановленні оскаржуваної ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, а саме у том, що 12 серпня 2020 року, приблизно о 19 годині 57 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим), перебуваючи навпроти парадної № 2 будинку № 44 по вулиці Академіка Заболотного в м. Одесі, у ході раптово виниклого конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_10 не менше двох ударів ножем в область грудної клітки та лівого передпліччя, у результаті чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, а також різану рану лівого передпліччя.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а також визнавальними показаннями підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для наявності обґрунтуваної підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В апеляційний скарзі не ставиться під сумнів висновок слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В ухвалі слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
З висновком слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з тих обставин, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 121КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строкомвід 5 до 8 років, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши надані до клопотання слідчого матеріали, вважає, що слідчий суддя безпідставно встановив доведеність ризиків, передбачених п.п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя зазначив, що ризики, передбачені п.п.2,3 ст. 177 КПК України підтверджуються відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, поведінкою підозрюваного після вчиненого злочину, а також тим, що свідки та потерпілі не допитані судом.
Однак, висновок про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків спростовується матеріалами провадження, з яких вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрацію за адресою : АДРЕСА_1 , має родину та двох дорослих синів. Тимчасово проживає в квартирі свого батька за адресою: АДРЕСА_2 , який, згідно медичної документації має важкий стан здоров`я в зв`язку з онкологічним захворюванням та потребує догляду, який підозрюваний йому й надає. Зазначені обставини сторона захисту не оспорювали при розгляді апеляційної скарги.
Наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, не підтверджена жодними обставинами або доказами. В клопотанні взагалі не зазначено, які саме речі чи документи підозрюваний може сховати або спотворити, з огляду на те, що у кримінальному провадженні місце події було оглянуто, за місцем проживання ОСОБА_8 був проведений обшук, під час цих слідчих дій були вилучені необхідні речові докази, експертні дослідження проводяться, підозрюваний вину визнає послідовно в повному обсязі.
Крім того, з доданих до клопотання доказів, а також з пояснень учасників апеляційного розгляду вбачається, що у кримінальному провадженні потерпілий та свідки вже допитані.
Також визнання вини підозрюваним та відшкодування ОСОБА_8 заподіяної матеріальної та моральної шкоди потерпілимсвідчить про відсутність у підозрюваного наміру впливати на потерпілого та свідків.

Крім того, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України може бути усунений шляхом покладення на підозрюваного обов`язків, передбачений п.4 ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим.

В клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не обґрунтовано з посиланням на конкретні обставини, які б підтверджували наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відсутність зазначеного ризику також підтверджується тим, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя без належних доказів або обставин встановив наявність ризиків, передбачених п.п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами під час судового розгляду, а також під час апеляційного розгляду.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що, в порушення положень п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, в клопотанні та в оскаржуваній ухваліне обґрунтована неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленого ризику.
Зокрема, посилання сторони обвинувачення на відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків також викликає у апеляційного суду певні сумніви.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий,має вищу освіту, є пенсіонером, але працює, його особа позитивно характеризується, має родину, місце реєстрації та проживання, має на утриманні батька пенсіонера.

На думку апеляційного суду зазначені обставини свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків.

Враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, а також наведені дані щодо його особи, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини зменшують ступінь існування встановленого ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду, з наданої стороною захисту медичної документації, встановлено, що підозрюваний має поганий стан здоров`я, йому необхідно періодично проходити лікування у медичних закладах.
Також під час апеляційного розгляду встановлено, що батько підозрюваного має онкологічне захворювання зв`язку з чим він потребує догляду та лікування.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування кримінального провадження та спростувати доводи апеляційної скарги з цих обставин.

Прокурор, як на одну з підстав необхідності застосування щодо підозрюваногозапобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя зазначеним обставинам належної оцінки не дав, однак вони, на думку апеляційного суду, спростовують висновок слідчого судді про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст. 176, ст. 194 КПК України, з урахуванням того, що під час розгляду клопотання доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, однак не доведені наявність ризиків, передбачених п.п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з урахуванням зазначених даних щодо особи підозрюваного, апеляційний суд вважає, можливим застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем постійного проживання, який забезпечить запобігання встановленого ризику та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою у задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено, підозрюваному ОСОБА_8 має бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, згідно вимог ст. 181 КПК України, так як апеляційний суд приходить до висновку, що він є достатнім для запобігання встановленого ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,- задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002430, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 годин до 06:00 годин ранку наступного дня, строком до 25.09.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, слідчого суддю, суд про зміну місця проживання або роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Звільнити ОСОБА_8 з під варти.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали в частині домашнього арешту покласти на Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 04.09.2020 року о 14 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3