СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4426/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , який діє від імені ОСОБА_7 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000056 від 12.05.2018,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , який діє від імені ОСОБА_7 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000056 від 12.05.2018, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2018. Своє клопотання скаржник обґрунтовує тим, що 11 грудня 2018 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва розглянуто справу №759/19964/18 за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000056 від 12.05.2018. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2018 р. накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:670:0279, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :75:670:0280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :75:670:0283, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386, які на праві власності належать ОСОБА_7 . На сьогодні, ОСОБА_8 як добросовісний власник, що придбав земельну ділянку на підставі договорів купівлі-продажу від 20.06.2018 р., від 18.06.2018 р., від 20.06.2018 р. не може її повноцінно використовувати відповідно до її цільового призначення та відповідно до прав наданих законодавством власнику земельної ділянки. Враховуючи наведене, скаржник звернувся до суду та просив скасувати арешт накладений ухвалою Святошинського районного суду м.Києва у справі №759/19964/18 від 11.12.2018 року в частині майна, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:670:0279, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :75:670:0280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :75:670:0283, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити .

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що кримінальне провадження № 0000056 за ч.1 ст. 190, ч.1 ст.358 КК України закрито, надав копію відповідної постанови.

Заслухавши пояснення представника та прокурора, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року накладено арешт на нерухоме майно земельні ділянки по АДРЕСА_3 , а саме: земельну ділянку 28-а, кадастровий номер :75:670:0290, площею 0,1га власник ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 12-а, кадастровий номер :75:670:0273, площею 0,1 га, власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 50-а, кадастровий номер :75:670:0282, площею 0,1га, власник ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 4-а, кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1га, власник ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; земельну ділянку 10-а, кадастровий номер :75:670:0271, площею 0,1га, власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 52-а, кадастровий номер :75:670:0284, площею 0,1га, власник ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 48-а, кадастровий номер :75:670:0281, площею 0,1га, власник ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 46-а, кадастровий номер :75:670:0278, площею 0,1га, власник ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 86; земельну ділянку 44-а, кадастровий номер :75:670:0275, площею 0,1га, власник ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; земельну ділянку 20-а, кадастровий номер :75:670:0280, площею 0,1га, власник ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку 66-а, кадастровий номер :75:670:0298, площею 0,1га, власник ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку 36-а, кадастровий номер :75:670:0268, площею 0,1га, власник ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку 22-а, кадастровий номер :75:670:0283, площею 0,1га, власник ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386; земельну ділянку 18 а, кадастровий номер :75:670:0279, площею 0,1га, власник ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 386, шляхом накладення заборони на користування (у тому числі проведення будівельних робіт) та розпорядження (у тому числі відчуження) (а.с. 8).

Відповідно до постанови заступника начальника ВП№1-начальника слідчого відділення (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського УП ГУНП у місті Києві, підполковника ОСОБА_14 від 18.06.2020 кримінальне провадження №0000056 з правовою кваліфікацією за за ч.1 ст. 190, ч.1 ст.358 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, у п.10 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, враховуючи постанову про закриття кримінального провадження №0000056, що станом на день розгляду клопотання про скасування арешту нерухомого майна, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 закінчено.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Велика палата Верховного Суду у справі № 372/2904/17-ц встановила, що вимоги про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Так, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

За змістом ч. 3 ст. 174 КПК України, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в даній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК України. Процедури вирішення зазначених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження, з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер.

Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Таким чином, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні прийшла до висновку, що вирішення питання про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим, за правилами кримінального судочинства, законом не передбачено.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що повноваження слідчого судді закінчуються після завершення досудового розслідування, а також направлення до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 131-132, 170, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 4 вересня 2020 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1