№707/803/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2020 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фіміно Дальнєреченського району Приморського краю, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 15.04.2018 року близько 10 години, перебуваючи в адміністративно територіальних межах с.Хацьки Черкаського району Черкаської області, у невстановленої в ході досудового розслідування особи реалізовуючи свій злочинний намір усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючі його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом, придбав психотропну речовину - амфетамін з метою власного вживання.
Він же у серпні 2017 року придбав, а саме нарвав у адміністративні територіальних межах с. Хацьки Черкаського району Черкаської області рослини зеленого кольору канабіс, які в подальшому перетер та зберігав для власного вживання.
Так, 17.04.2018 року відповідно до ст. 233 КПК України, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , та, на території вищевказаного домоволодіння знаходився автомобіль ВАЗ 21011 синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_6 , який проживає за вищевказаною адресою. Під час обшуку вищевказаного автомобіля у чорній чоловічій сумці виявлено та вилучено 13 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору - яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/645 від 24.04.2018 року є психотропною речовиною - амфетамін, маса якого становить 2,298 г., поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/646 від 24.04.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабіс, маса якого становить 1,78 г., у підлокітнику вищевказаного автомобілю виявлено та вилучено фольговий згорток у середині якого виявлено поліетиленовий пакетик в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/636 від 20.04.2018 року є психотропною речовиною - амфетамін маса якого становить 8,475 г.
Загальна маса психотропної речовини амфетамін, яку ОСОБА_6 зберігав становить 10,773 г.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, та показав, що він дійсно користувався автомобілем марки «ВАЗ-21011», проте звідки в даному автомобілі взялися наркотичні засоби та кому саме вони належать йому не відомо, вважає що вилучені наркотичні засоби могли належати попередньому власнику автомобіля.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 є чоловіком його дочки, близько двох років проживає в його домоволодінні, близько 22 години на територію домоволодіння приїхали працівники поліції, та почали проводити обшук домоволодіння та автомобіля марки «ВАЗ 21011», яким користувався ОСОБА_6 . Під час проведено обшуку в автомобілі працівниками поліції було виявлено та вилучено декілька пакетів з порошкоподібною речовиною;
-даними протоколу обшуку від 17.04.2018 р. з відеозаписом до нього, відповідно до якого було оглянуто автомобіль, що знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено 13 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору, ваги електронні із нашаруванням речовини білого кольору, поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, фольговий згорток у середині якого виявлено поліетиленовий пакетик в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору;
-даними висновку експерта № 2/636 від 20.04.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору з бежевим відтінком містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 8,475 г.;

-даними висновку експерта № 2/645 від 24.04.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого надана на експертизу у тринадцяти фольгових згортоках порошкоподібна речовина білого кольору з жовтим відтінком містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 2,298 г.;

-даними висновку експерта № 2/646 від 24.04.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу (канабісу) у висушеному стані становить 1,78 г.;

-даними постанови про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.04.2018 року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене у великих розмірах.
Вищевикладені дії обвинуваченого були кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні, та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому у великому розмірі, та за ч.1 ст.306 КК України, а саме використанні коштів здобутих від незаконного обігу психотропних речовин.
Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового слідства за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при визначені його громадських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.
З наданих стороною обвинувачення доказів, суд не вбачає належних та достатніх доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_6 злочинної діяльності зі збуту наркотичних засобів.
Як докази цих обставин стороною обвинувачення представлені показання свідка ОСОБА_10 , та протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення складеного за заявою ОСОБА_11 від 17.04.2018 року відповідно якого за адресою проживання ОСОБА_6 здійснюється продаж наркотичних засобів та в автомобілі який знаходиться на території даного домоволодіння знаходиться зброя.
Стороною обвинувачення на неодноразові виклики суду не було забезпечено явку свідка ОСОБА_11 для допиту в судовому засіданні щодо збуту обвинуваченим наркотичних засобів, а сам протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення не містить інформації про збут наркотичних засобів саме обвинуваченим, не зазначено осіб яким він збував такі засоби, а тому суд вважає такий доказ недостатнім.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він з 2013 року по 2018 рік вживав наркотичні які неодноразово купував у різних осіб як на території м. Черкаси так і Черкаського району. На неодноразові запитання учасників процесу свідок чітко вказав, що не пам?ятає ОСОБА_6 та відповідно не може вказати чи збував йому ОСОБА_6 наркотичні засоби.
Що стосується речового доказу, вагів що були вилучені під час обшуку, як доказ мети збуту обвинуваченим наркотичних засобів, суд вважає його неналежним, оскільки згідно висновку експерта № 2/635 від 20.04.2018 року в змивах з вагів не виявлено наркотичних засобів, психотропних речовин.
В постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.
Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК України), а також прекурсорів (ч. 2 ст. 311 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (п.4 постанови).
Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України не містить допустимої інформації щодо збуту наркотичних засобів обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не доведено, оперативні закупівлі наркотичного засобу не проводилися.
Окрім того, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Однак в ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано будь яких доказів та не доведено, що обвинувачений мав умисел на збут наркотичних засобів іншим особам.
Разом з тим, вилучена кількість каннабісу та амфетаміну, а також місце та обставини при яких вони були вилучені у обвинуваченого, в даному випадку, за відсутності інших доказів, не можуть бути визначальним доказом скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Суд також зауважує, що сторона обвинувачення не була позбавлена можливості в допиті свідків чи будь - яких інших осіб, на підтвердження пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України, однак правом наданим кримінально - процесуальним кодексом при розгляді кримінального провадження, не скористалась.
Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ґрунтуються на припущеннях, зібраними без урахування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право особи на справедливий суд, що передбачає обов`язок правоохоронних органів діяти з додержанням прав і основоположних свобод людини, не зважаючи на важливість мети, яка при цьому переслідується.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора, які як сторона обвинувачення, здійснюють збирання доказів, у тому числі і шляхом проведення слідчих дій ( ч.2 ст. 93 КПК України).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 60 Рішення у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Враховуючи наведене, виходячи із системного тлумачення Закону, оскільки кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 цього Кодексу, а тому лише факт виявлення наркотичних засобів у ОСОБА_6 в автомобілі марки «ВАЗ-21011», яким він користувався, не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут, відтак суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого, оцінює їх як такі, що дані ним з метою уникнення кримінальної відповідальності оскільки вони повністю спростовуються показами свідків, доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, та повністю суперечать об`єктивно встановленими в судовому засіданні обставинам.
Крім того, суд критично оцінює доводи сторони захисту, що обшук домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та обшук автомобіля марки «ВАЗ 21011», що мали місце 17.04.2018 р. було проведено незаконно, без ухвали слідчого судді, що докази отриманні під час проведення даного обшуку є недопустимими, суд вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Як виняток ч. 2 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Такий виняток встановлено саме ч.3 ст.233 КПК України, згідно якої слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.04.2018 р. до ЧРВП ЧВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться зброя та вибухові пристрої. У зв`язку з цим, в цей же день було проведено обшук території вищевказаного домоволодіння.
Після цього, на виконання приписів ст. 233 КПК, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді про узаконення обшуку, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 квітня 2018 року.
За таких обставин, проведений органами досудового розслідування 17.04.2018 р. обшук здійснений відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому згідно з ч. 3 ст. 233 КПК встановлені внаслідок такої слідчої дії докази є допустимими та можуть бути використані при винесенні процесуальних рішень.
Що стосується обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.306 КК України, то суд приходить до висновку, що надані прокурором докази не доводять вину обвинуваченого у вчиненні даного злочину поза розумним сумнівом.
Об`єктивна сторона даного злочину передбачає три альтернативних дії: 1) розміщення коштів у банках, на підприємствах, в установах, організаціях та їх підрозділах; 2) придбання за такі кошти об`єктів, майна, що підлягають приватизації, чи обладнання для виробничих та інших потреб; 3) використання таких коштів ї майна з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів.
Використання коштів і майна, здобутих внаслідок незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, має на меті фінансування діяльності, що забезпечує продовження цього обігу. Це можуть бути, зокрема, плата за незаконне культивування снотворного маку й конопель; купівля земельних ділянок, засіяних цими рослинами; фінансування виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення наркотиків; матеріальні витрати на організацію або утримання місць для незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин.
Суб`єктивна сторона характеризується умислом. Винний має усвідомлювати незаконне походження коштів, здобутих внаслідок незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Мета є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину у третій його формі. Нею є продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Дослідженні в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази жодним чином не вказують на причетність до вчинення даного злочину обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурором не надано суду жодного доказу, що ОСОБА_6 отримував грошові кошти від збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, та використовував їх з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів.
Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинив обвинувачений; 3) у діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
З встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, а також виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено факт вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.306 КК України, а тому вважає необхідним винести в цій частині виправдувальний вирок.
Під час призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.309 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Враховуючи те, що обвинуваченого ОСОБА_6 засуджено до реального відбування покарання, суд вважає необхідним обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, та строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 27.10 2020 року.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у розмірі 3575 грн. за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Визнати невинуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.306 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням за недоведеністю вчинення даного злочину.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, та взяти його під варту з зали суду негайно.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту з 27.10.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3575 гривень 00 копійок.
Речові докази: 13 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, фольговий згорток у середині якого виявлено поліетиленовий пакетик в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, ваги електронні із нашаруванням речовини білого кольору - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3