Справа №699/1090/19
Провадження №1кп/690/35/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Ватутінський міський суд Черкаської області у складі колегії:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8
потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000296, внесене 15.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіювата Канівського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, розлучений, має на утриманні малолітніх дітей, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_11 15 червня 2019 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на березі р. Рось у с. Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_12 , що зумовлено її відмовою у вступі до статевих відносин, а також образою, внаслідок нецензурних висловлювань ОСОБА_12 в адресу його колишньої дружини та його трьох малолітніх дітей, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс невстановлену кількість ударів руками в область обличчя, шиї та грудної клітки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого остання згідно висновку судово-медичної експертизи №05-11-02/114/23 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки із крововиливами в м`які тканини грудної клітки, перелом грудини та множинними переломами ребер справа і зліва, розривами парієтальної і вісцеральної плеври, розривами легень, які супроводжувалися розвитком двобічного гемопневмотораксу, які відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті, а також синці обличчя, рук і ніг, крововиливи в м`які покриви голови, садно задньої поверхні тулубу, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також перелом лівого великого рогу під`язикової кістки, крововиливи в м`які тканини шиї, синці і садна шиї, визначити ступінь тяжкості яких неможливо, так як немає даних про спричинену ними небезпеку для життя, що спричинили її смерть.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_11 кваліфікуються за ч.1 ст. 115 КК України умисне убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею... З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, внаслідок безпосереднього дослідження наявних доказів, колегія суддів вважає необхідним змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України, як наслідок, дії ОСОБА_11 суд кваліфікує як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав в частині нанесення тілесних ушкоджень, оскільки наміру вбивати ОСОБА_12 не мав, вважає, що від його двох чи трьох ударів вона померти не могла. Надаючи покази з приводу цих подій зазначив, що 14.06.2019 р. він зустрівся з Лідою ( ОСОБА_12 ), коли приїхав до її співмешканця ОСОБА_13 . Ще тоді він помітив в неї на шиї подряпини та синяки. Вони разом розпивали спиртні напої, він дав гроші ОСОБА_13 і він пішов за пляшкою горілки. Коли той повернувся, вони вже випили півпляшки горілки, і прийшла ОСОБА_14 , з якою він знайомий ще з 9 класу. Коли допили горілку Вадос їм сказав, що вони лягають відпочивати та щоб вони уходили. Він з ОСОБА_15 пішли до неї додому в с. Набутів, вона забрала із собою ще півпляшки горілки, та вони її допили, спілкувались з нею до ранку, спать не лягали. ОСОБА_16 сказала, що в неї з чоловіком ОСОБА_17 були погані відносини, вони разом не проживали. ОСОБА_17 він не бачив вдома в ОСОБА_16 ні 14.06.2019, ні 15.06.2019 р. Приблизно о 7 год. 7.30 год. ранку вони знову пішли додому до ОСОБА_13 і ОСОБА_18 , випили разом приблизно половину пляшки горілки, він вийшов на двір покурити, за ним вийшла ОСОБА_19 і попросила відвести її в село Деренківець, а вона за це пообіцяла йому зайнятись сексом і він погодився. Він поїхав з нею на мопеді до с. Деренківець, там вони їхали по центральній вулиці і ОСОБА_19 йому показувала дорогу. Вона пішла до своїх знайомих, побула там недовго, а потім сказала йому їхать до річки, показувала йому дорогу. Він поставив мотоцикл біля дороги поруч із бетонною стіною, і вони лягли на землю, цілувались з нею, обнімались, і десь після 10 год. 10 год. 30 хв. біля них проїжджав ОСОБА_17 , призупинився і поцікавився що вони роблять. Запитав у нього чи він сліпий, і не бачить що вони роблять. Свідок поїхав і повернувся через хвилин десять назад без трави. Він вже послав його матом і ОСОБА_17 поїхав. Після того вони з ОСОБА_20 встали і вона «матом» послала його та відмовила в інтимних стосунках, почала його ображати та посилати «матом» його та його дітей. Він не стримався і дав їй ляпаса правою рукою їй по обличчю, в неї з носа пішла кров, та він пішов до мотоцикла. Вона продовжувала його ображати «в спину», висловлюючись нецензурною лайкою відносно його колишньої дружини та їх спільних дітей, тому він повернувся, та один чи два рази вдарив її кулаком в область грудей, від чого вона впала на спину, почала відбиватись, він присів біля неї і ще разів три, не більше, вдарив її зверху вниз в область грудей, потім встав, сів на мотоцикл та поїхав, але вона ще сиділа і плакала, була жива. Конфлікт тривав близько 5 хвилин. Причин викликати швидку допомогу в нього не було. Хотів їхати додому, але згадав, що з ОСОБА_21 домовлявся залишити йому мопед, щоб він продав, та зразу до нього приїхав в м. Корсунь-Шевченківське перед обідом та залишив йому мопед. До 15 червня 2019 приблизно місяць був знайомий із ОСОБА_12 , вперше побачив її вдома в ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . При ньому ОСОБА_16 неодноразово била ОСОБА_22 , було таке, що він з Вадосом їх розбороняли. ОСОБА_17 хвалився йому, що мав із ОСОБА_12 інтимні стосунки, а ОСОБА_23 його ревнувала. За місяць вони разом пили три рази, і кожного разу ОСОБА_16 била ОСОБА_12 14.06.2019 р. у ОСОБА_18 був синяк під оком. Визнав, що наносив тілесні ушкодження, але не давив їй шию. Хто закинув Лідині тапочки за бетонний забор йому невідомо. Свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 на місці події не бачив, тільки бачив ОСОБА_17 , який двічі проїжджав. Вважає що ці свідки спеціально його обмовлюють, можливо вони причетні до смерті ОСОБА_18 . Жодних дій щодо перенесення тіла він не здійснював. Цивільний позов визнав повністю, та в подальшому лише в частині 10000 грн..
Потерпіла ОСОБА_9 показала, що є мачухою померлої вже 17 років, в якої залишилась малолітня донька, а опікуном визначено її чоловіка та батька померлої ОСОБА_24 15.06.2019 р. їй зателефонувала кума Ліди Альона з Києва та повідомила, що її ( ОСОБА_12 ) вбили. Вона передзвонила в с. Деренківець та запитала чоловікову сестру, яка їй повідомила де бачила багато поліції, та приїхала на місце за межами населеного пункту в с. Набутів біля річки близько в 14 год. 30 хв., там були свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_25 , поліція. Свідки говорили, що бачили на місці ОСОБА_11 , який сидів зверху на Ліді, і тоді втік, а вони підійшли і зрозуміли, що вона вже мертва. Тіло дочки було дуже побите, синці на руках, на шиї, грудях. Сама страшна була шия чорна. Біля носа кров була, інші видимі ушкодження не бачила. Була роздіта в бріджах та ліфчику. Ліда рідна дочка не її, а її чоловіка. Знає, що в с. Деренківець в цей день їх бачили разом із ОСОБА_11 на скутері. До цього про ОСОБА_11 нічого не знала. Ліда була їх дитина, не проживала з ними разом, зв`язалась із поганою компанією, дійсно спілкувалась із свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_17 років два. У 2019 році бачила ОСОБА_22 через тиждень після паски на гробики, вона була в синяках на обличчі, руках і ногах, і спитала за них, а ОСОБА_19 відповіла, що її ОСОБА_14 побила через ревнощі до ОСОБА_26 .
Допитаний свідок ОСОБА_16 показала, що звечора 14.06.2019 р. зустріла ОСОБА_11 і пішли до неї додому, а потім вже пішли до ОСОБА_13 ( ОСОБА_27 ), де була ОСОБА_19 , і там вживали разом горілку. Потім повернулись до неї додому вдвох з ОСОБА_11 та всю ніч пили каву. Зранку 15.06.2019 р. знову пішли до ОСОБА_13 і якраз зранку вернулась ОСОБА_19 , вони втрьох зібрались (вона, ОСОБА_19 і ОСОБА_11 ), купили 2-літрову бутилку пива та пішли в парк. З парка вже ОСОБА_11 з Лідою поїхали вдвох на річку, а вона пішла додому. 15.06.19 р. приблизно піводинадцятої приїхав до неї чоловік ( ОСОБА_17 ) та каже поїхали щось тобі покажу, що ОСОБА_11 займається сексом із ОСОБА_12 . Вони приїхали разом на галявину, побачили мопед ОСОБА_11 та почали їх шукати, і вона побачила за бетонними плитами його голову та спитала в нього, що він робить. Він був зверху на ОСОБА_12 , сказав, що йому треба ще 10 хвилин, вона сказала що нічого ждать не буде, тоді він сказав, що йому треба в туалет, вскочив, застебнув ширінку та пішов до мопеда через кущі на галявину, сів на нього і поїхав. Вона з чоловіком підійшли до ОСОБА_12 , вона була в розстебнутих бріджах та бюстгалтері, а салатова футболка лежала окремо, чоловік її потрогав і сказав, що в неї пульсу немає. Вона подзвонила на швидку і вони сказали, що нічим не допоможуть, та викликали поліцію. За часом вона не слідкувала. Того дня зранку вона випивала разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , були втрьох, а її чоловік ( ОСОБА_17 ) був у свекрухи. ОСОБА_11 із ОСОБА_12 до цього бачились раза два-три. Вона із ОСОБА_12 перебувала в дружніх відносинах років два-три, оскільки у померлої були конфлікти із свекрухою, через що вона проживала деякий час з нею. ОСОБА_12 не була розлучена на час смерті, в неї залишилась дочка ОСОБА_28 , якій 8-9 років. З батьком та мачухою ОСОБА_19 перебувала в нормальних стосунках, ОСОБА_9 називала «мама». Із ОСОБА_11 вона давно знайома, ні в яких відносинах не перебували. Всі нормально між собою спілкувались, ніяких конфліктів не було. З того місця, де її чоловік бачив їх перший раз під забором і до того місця, де вони їх побачили, були сліди волочіння. Приблизно 10-15 хвилин від цього місця до її дома. На час виявлення трупа ОСОБА_12 вони дійсно були випивші. Вона пила пиво, а її чоловік, з його слів, зранку випив горілки у своєї матері. ОСОБА_12 жила у Вадоса в с. Набутів. Між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не було жодних стосунків чи відносин, вони між собою були знайомі може місяць. Одразу їх допитували на місці події, а потім в райвідділу поліції.
В подальшому, будучи допитаною одночасно з обвинуваченим свідок ОСОБА_16 зазначила, що цілу ніч з 14.06.2019 р. на 15.06.2019 р. була разом з ОСОБА_11 , а потім розійшлись і побачила його ще раз вже біля річки (обвинуваченим визнається перебування із цим свідком вночі в її будинку). Десь о півдесятої вони ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) поїхали на річку і більше не бачились. Через півгодини після того, як розійшлись, хвилин через 20-30 приїхав чоловік і сказав поїхали на річку по бур`ян, вона йому відмовила. Хвилин через 10-15 хвилин він повернувся і сказав, поїхали щось покажу, вона погодилась. Її чоловік ОСОБА_17 побачив обвинуваченого 15.06.2019 р. на річці. Чоловік був постійно вдома у своєї мами. Обвинуваченого на річці бачила разом з чоловіком біля 11 год. (обвинувачений заперечив, оскільки свідка ОСОБА_16 після ночі та на біля річки не бачив). Вони не їхали, а чоловік котив велосипед. Коли прийшли на галявину, за горбом біля куща від того місця може метрів 10 зі сторони річки та естакади знаходився мопед (обвинувачений заперечив, оскільки місце розташування мопеду не змінював). Біля забору його не було. Замітили голову ОСОБА_29 , якось разом. Вона до нього забалакала: Що ти робиш?; Він відповів: Почекай 10 хвилин!; Вона йому сказала що нічого ждати не буду, він вскочив, сказав, що до туалету, швидко підійшов до мопеда, сів і поїхав. (обвинувачений заперечує ці обставини). Коли вони до ОСОБА_12 підійшли вона вже була мертва. Розбіжність у показах 11 год. чи 12 год., можливо час переплутала. Того дня в них не було ні сварок, ні конфліктів. Їхали з чоловіком дивитись як вони займаються сексом. Вони ще шукали, де вони ділись з того місця, де чоловік їх бачив першого разу. Штани були на обвинуваченому, ширінка була розстебнута, він швидко поправився, сів на мопеда і поїхав. Він не проходив біля них, а пішов коло річки до мопеда, сів і поїхав. Весь час знаходились на місці, у швидку подзвонили та в поліцію. Обвинувачений різко сів на мопед і поїхав, вони не могли його зупинити. В них покази відбирались одразу на місці, а потім в поліції.
Допитаний свідок ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_12 - це знайома його дружини ОСОБА_16 , яку знав років два-три. Бачив ОСОБА_12 ще 14.06.2019 р. живою, а 15.06.2019 р. побачив до 11 години її біля забору із ОСОБА_11 .. Вона ( ОСОБА_12 ) тоді не рухалась, нічого не говорила, на ній була футболка, він біля них зупинився і спитав що ви робите, ОСОБА_11 сказав «їдь, не мішай», і він поїхав додому. Насильства зі сторони ОСОБА_11 щодо ОСОБА_12 він не бачив. ОСОБА_12 завжди була із синяком під оком, других ушкоджень на ній живій не бачив. Знав їх обох, сказав дружині, що ОСОБА_11 займається сексом із ОСОБА_12 та сказав їй поїхали дивиться. Але їх на тому місці вже не було. Хвилин 5 шукали де вони ділись, і побачили від того місця сліди волочіння, наче від мішка. Тоді жінка замітила голову ОСОБА_11 у кущах за естакадою і спитала його, що він там робить. Він сказав зачекати ще 10 хвилин, а ОСОБА_16 йому сказала що вона нічого чекати не буде. Тоді він встав, застібнув блискавку на штанях, сказав, що він пішов до туалету, а сам сів на мопеда і поїхав. Добре бачили ОСОБА_11 , який був одягнений у чорну футболку та джинси. Ніяких видимих слідів (крові чи тілесних ушкоджень) на ньому не було. У ОСОБА_12 , яка лежала на землі, побачив біля носа свіжу закипівшу кров, а на шиї чорну гематому (кров під шкірою), других ушкоджень не помітив. На шиї пробував пульс і прислухався до дихання, його не було. Приблизно пів на дванадцяту зателефонував до швидкої. ОСОБА_11 це його однокласник, давно його знає, він спокійний, ніколи б на нього не подумав, що він на таке здатний, якби не побачив. Був присутній на місці події, коли приїхав службова собака, яка повела по запаху ОСОБА_11 з місця, де побачив уперше їх під забором, тоді за слідами волочіння до місця, де знайшли труп і потім довела до місця, де стояв мопед ОСОБА_11 недалеко біля дороги на галявині по тій самій стороні, де виявили тіло ОСОБА_12 .
В подальшому, будучи допитаним одночасно з обвинуваченим, свідок ОСОБА_17 зазначив, що коли вперше 15.06.2019 р. побачив ОСОБА_11 із ОСОБА_12 біля бетонного забору орієнтовно після 10 год. початок 11 год. обвинувачений був на ній зверху. Потерпіла нічого не говорила, ніяких реакцій та рухів не було. На потерпілій тоді не бачив будь-яких видимих тілесних ушкоджень, до неї близько не підходив. Зупинився біля них, запитав у ОСОБА_11 : «Що він тут робить?», він відповів: «Нічого - їдь далі». Не знає, чому вона не відповідала. Пів на одинадцяту був вже у дружини ОСОБА_16 , хвилин п`ять пройшло на її умовляння щоб вона поїхала. Повернулись разом на одному велосипеді, через хвилин п`ятнадцять та побачили, що мопед ОСОБА_11 вже був на галявині. Змінилось його розташування, жінка перша побачила ОСОБА_11 на іншому місці через дорогу за естакадою, та спитала в нього що ти робиш? Він сказав не мішайте, я зараз закончу, і минут через десять вернетесь. (Обвинувачений проти цього заперечив). Другий раз вже побачив ОСОБА_22 без футболки. Хвилини дві спілкувались з обвинуваченим, а тоді він сів на мопед і поїхав. Цілував померлу перший раз, а другий раз була розстебнута ширінка. Йому з дружиною стало цікаво що він ( ОСОБА_11 ) там робить з нею, оскільки з ними дружили. Дружина обзивалась до ОСОБА_12 , але вона мовчала. Допитаний свідок ОСОБА_21 показав, що є зятем обвинуваченого, в червні 2019 року йому зателефонував ОСОБА_11 та сказав що хоче продати мопед, як хочеш собі забери чи продай знайомим. Він був в нього кредиті. Після смерті батька говорили з ним про продаж мопеда чи поміняти його на автомобіль. Десь з 11 год. до 13 год., не працював в цей день, був вихідний день і помагав на будівництві, ОСОБА_11 приїхав до нього, не був п`яний, мопед був чистий, на ньому була звична одежа та залишив йому мопед. Сказав як не помириться із жінкою то поїде до родичів. ОСОБА_12 , ОСОБА_25 та ОСОБА_16 не знав. Потім приїхали працівники поліції на місце роботи до нього і разом з ними поїхали до райвідділу. Коли зупинилась поліція він спокійно відреагував, не тікав. Від с. Набутів до м. Корсунь-Шевченківського відстань приблизно 12 км.
Допитаний у судовому засіданні судовий експерт КП «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_30 , пояснив, що з часу отримання травм смерть ОСОБА_12 настала не пізніше ніж за 30-40 хвилин до смерті, можливий менший час - і 5, і 10 хвилин, але його зазначити не може. Потерпіла згідно висновку експертизи могла, а не чинила опір. Не можуть ушкодження, які були на тілі громадянки ОСОБА_12 , залишити слідів на тілі іншої людини, оскільки на її трупі відсутні тілесні ушкодження, які супроводжувались сильною кровотечею. Не завжди нанесення по тілу ударів супроводжується опором потерпілого та можуть залишитись на тілі особи, яка її завдавала. І кулак, і нога, і боса нога, і нога у взутті належать до твердих тупих предметів. Після усіх отриманих тілесних ушкоджень як в сукупності, чи окремо, вона могла виконувати певні дії - чинити опір. Період часу нанесення усіх тілесних ушкоджень неможливо встановити. Наявність концентрації алкоголю живої особи не виключає можливості чинити опір, а в даному випадку лише усугубило наслідки від отриманих травм. По часу неможливо встановити невідкладність надання медичної допомоги. Але в умовах лікарняного часу, якби особа була госпіталізована невідкладно після їх отримання, то можливо було б її врятувати. Визначення часу смерті з 08 год. до 14 год. було проведено на підставі медичних документів, було досліджено трупні явища, керувався станом трупних змін, розтин проводився 15.06.2019 р. о 19 год., а труп було виявлено 15.06.2019 р. о 12 год. При визначенні давності смерті певні трупні зміни відповідають давності їх виявлення. Трупні плями досліджуються та були об`єктивні дані, що смерть могла настала в період часу з 08 год. до 14 год., при цьому період часу з 12 год. до 14 год., коли вона вже була мертвою, просто не включається до цього часу. Затверджених методик для визначення часу смерті під час судово-медичної експертизи не має, дані беруться з літературних даних, даних наукових робіт, тому 30-40 хв. для визначення можливого часу смерті після отримання тілесних ушкоджень це самий мінімальний допустимий проміжок часу, який можливо встановити. Фактично він може бути меншим, проте його зазначення в експертизі буде суперечити її об`єктивності та науковим даним. Відсутність питання про визначення часу смерті і зазначення про нього у висновку експерта не є виходом за межі, оскільки згідно відомчих документів, воно є обов`язковим. В ділянку голови наносились удари, будь-який з них міг спровокувати короткочасну втрату свідомості.
На підтвердження встановлених судом обставин безпосередньо у судових засіданнях були досліджені наступні докази, у тому числі показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , експерта ОСОБА_30 , письмові докази, документи, висновки експертів, при цьому прокурор та інші учасники судового провадження не наполягали на дослідженні визнаних в справі речових доказів:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000296, внесеному 15.06.2019 о 16:27 год. на підставі заяви ОСОБА_17 , згідно якого 15.06.2019 року до Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, надійшло повідомлення про те, що на березі річки Рось виявлено труп жінки з видимими тілесними ушкодженнями. Виїздом на місце події встановлено особу трупа, якою виявилась ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проведеними першочерговими слідчими діями встановлено, що можливою причиною смерті останньої є удушення, механічна асфіксія (т.1 а.с.179);
- до внесення відомостей до ЄРДР слідчим ВРЗСПЖЗО СУ ГУ НП в Черкаській області, ОСОБА_31 , за участю спеціалістів ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 та ОСОБА_34 , в присутності двох понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , було проведено 15.06.2019 р. в період часу з 15 год. 58 хв. до 17 год. 31 хв. слідчу дію, яка фіксувалась за допомогою відеозапису з використанням цифрової відеокамери Panasonic HC-V380, - огляд місця події - ділянки розміром приблизно 20*20 метрів, яка розташована на об`їзній дорозі навколо цукрового заводу в с. Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, за результатами якого складено протокол та додатки до нього (компакт диск та ілюстративна таблиця до нього). Під час перегляду відеозапису встановлена відповідність фактичних обставин, зафіксованих на відеозаписі і зазначених у відповідному протоколі та ілюстративній таблиці до протоколу огляду місця події (т.1 а.с.185-202).
З місця події було вилучено в Корсунь-Шевченківське ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, та упаковано в окремі конверти за правилами упакуванням речових доказів наступне: резинка для волосся, упакована до паперового конверту; три волосини, упаковані до паперового конверту; мобільний телефон «Samsung» поміщений до сейф-пакету №7012442; футболка, поміщена до сейф пакету №INZ 3002154; змиви з обох рук трупа, поміщені до двох паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа, поміщені до двох паперових конвертів; зрізи волосся з п`яти частин голови трупа, поміщені в окремі паперові конверти; два недопалки від цигарок, поміщені до паперового конверту, - які постановою слідчого від 09.07.2019 р. визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000296, і передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області. Оскільки зазначені вилучені речові докази не містять слідів злочину, суд за клопотанням прокурора їх не досліджував.
- Акт застосування службового собаки від 15.06.2019 р. в період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год. 20 хв., складений мол. інспектором кіно голом КУ ГУНП ОСОБА_37 , у складі СОГ Корсунь-Шевченківського ВП, показав, що СРС застосовувалась від місця, де зі слів ОСОБА_17 бачив як приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_11 знаходився неподалік паркану «Цукрового Завода» с. Набутів поруч біля ОСОБА_12 , СРС по запаховому сліду від паркана перевела через ґрунтову дорогу (видимі сліди волочіння) та довела до бетонної плити, де знаходився труп ОСОБА_12 , потім повела до галявини неподалік, де було знайдено труп ОСОБА_12 , де роботу по сліду завершено. Зі слів ОСОБА_17 , що ОСОБА_11 сів на скутер, який знаходився на галявині та поїхав в напрямку с. Драбівка (а.с. 203).
- огляд місця події м. Корсунь-Шевченківський, узбіччя вулиці Благовісна навпроти КП «Тепломережа», знаходиться мотоцикл «Viper 110 Alpha» д.н.з. НОМЕР_1 , який добровільно видає ОСОБА_21 , що підтверджується заявою від 15.06.2019 року (т.1 а.с.204), за результатами якого складено протокол огляду місця події (т.1 а.с.205).
- на підставі постанови слідчого, винесеної 15.06.2019 року, мотоцикл «Viper 110 Alpha», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та здано на зберігання на майданчик зберігання транспортних засобів Косунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області (т.1 а.с. 207) .
- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.1 а.с. 208-212), відповідно до якого 15.06.2019 року о 16 год. 35 хв. затриманий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_11 , під час якого було вилучено: футболку чорного кольору з принтом, пара кросівок темно-синього кольору, штани темно-синього кольору, труси чоловічі чорного кольору, навушники білого кольору, телефон «Сігма», грошові кошти в сумі 1 грн.
- На підставі постанови слідчого, винесеної 15.06.2019 року, вилучені: футболка чорного кольору, поміщена до сейф пакету №1783930; пара кросівок темно-синього кольору, поміщено до сейф пакету №1598696; штани темно-синього кольору, поміщено до сейф-пакету №1873882; труси чоловічі чорного кольору, поміщено до сейф пакету №1865410; навушники білого кольору, телефон «Сігма», грошові кошти в сумі 1 грн., які поміщено до сейф пакету №0057898 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000296 та передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області.
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем Корсунь-Шевченківської ЦРЛ ОСОБА_38 15.06.2019 року о 20 год. 35 хв., відповідно до якого ОСОБА_11 перебуває у стані гострого алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с.218).
- на підставі ухвали слідчого судді від 08.08.2019 р. призначено судово-психіатричну експертизу, згідно з висновком судово-психіатричного експерта №314 від 18.09.2019 (т.1 а.с. 182-185) « ОСОБА_11 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, а виявляє прояви акцентуації особистості ригідно-збудливого типу, що при збереженні у нього процесів мислення, пам`яті, інтелекту, вольового контролю, достатній адаптації свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_11 інкримінованого йому правопорушення, у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, він знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики що свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_11 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
- на підставі ухвали слідчого судді від 26.07.2019 року проведено судово-медичну експертизу по факту смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку експерта №05-11-02/114/23 від 09.09.2019 р. (т. 1 а.с.229-232) на трупі виявлено тілесні ушкодження: тупа травма грудної клітки із крововиливами в м`які тканини грудної клітки, синцями та саднами грудної клітки, переломом грудини та множинними переломами ребер справа і зліва, розривами парієнтальної і вісцеральної плеври, розривами легень, які супроводжувалися розвитком двобічного гемо пневмотораксу, які відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті; синці обличчя, рук і ніг, крововиливи в м`які покриви голови, садно задньої поверхні тулубу, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень; перелом лівого великого рогу під`язикової кістки, крововиливи в м`які тканини шиї, синці і садна шиї, визначити ступінь тяжкості яких неможливо, так як немає даних про їх вплив на тривалість розладу здоров`я живої особи, немає даних про спричинену ними небезпеку для життя тощо. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли прижиттєво від дії тупих твердих предметів не більш як за 30-40 хв. до настання смерті. Смерть ОСОБА_39 настала від тупої травми грудної клітки із переломом грудини та множинними переломами ребер справа і зліва, уламки яких ушкодили парієнтальну і вісцеральну плевру та праву і ліву легені. Ушкодження легень супроводжувалося виділенням вільного повітря в плевральні порожнини та кровотечею в плевральні порожнини, що призвело до наростання явищ легеневої недостатності, що і стало безпосередньою причиною смерті. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися за життя ОСОБА_12 , після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 могла виконувати цілеспрямовані дії (пересуватися, наносити ушкодження, кричати тощо). При токсилогічному дослідженні крові трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 3,18 проміле, що відносно живої особи відносить до тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння. Враховуючи дані розтину трупа та дані наданого протоколу огляду місця події смерть ОСОБА_12 могла настати 15.06.2019 року в проміжок часу з 08.00 до 14.00.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «...що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Оцінюючи у сукупності безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази обвинувачення, суд вважає їх допустимими та належними, з огляду на положення ст. 63 Конституції України, ст.ст. 17, 22, 76, 91-93 КПК України, оскільки винуватість ОСОБА_11 у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , які спричинили її смерть, поза розумним сумнівом доведена на підставі доказів, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, у тому числі показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Позиція обвинуваченого щодо визнання вини в нанесенні тілесних ушкоджень в кількості двох-трьох ударів по обличчю та область грудей, які не могли спричинити смерть ОСОБА_12 , суд оцінює критично, оскільки вказане спростовується висновком експерта №05-11-02/114/23 від 09.09.2019 р. щодо наявності на тілі ОСОБА_40 наступних тілесних ушкоджень: тупа травма грудної клітки із крововиливами в м`які тканини грудної клітки, перелом грудини та множинні переломи ребер справа і зліва, розрив парієтальної і вісцеральної плеври, розрив легень, які супроводжувалися розвитком двобічного гемо пневмотораксу, синці обличчя, рук і ніг, крововиливи в м`які покриви голови, перелом лівого великого рогу під`язикової кістки, крововиливи в м`які тканини шиї, синці і садна шиї.
На переконання колегії суддів зазначені ушкодження не могли бути спричинені двома-трьома ударами кулаком руки, які визнаються ОСОБА_11 , а тому спростовують його версію подій.
Згідно правових висновків Верховного Суду, зокрема Касаційного кримінального суду, викладених у постановах від 25.04.2019 р. в справі №163/353/17 та від 09.10.2018 у справі № 760/4968/15-к, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Виходячи із правової позиції, яка була викладена у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2015 року (справа №5-35кс14), для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, та вирішенні питання про умисел, необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Під час судового провадження судом встановлено, що до події злочину стосунки між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не були неприязними, вони щонайменше двічі спільно розпивали алкогольні напої, а кримінально-караному діянню, вчиненому обвинуваченим, передувала ініціатива ОСОБА_12 віддячити ОСОБА_11 за допомогу, шляхом вступу з ним в інтимні стосунки. Крім того, згідно локалізації, механізму утворення та характеру тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_11 , встановлених висновком експерта №05-11-02/114/23 від 09.09.2019 р., колегія суддів вважає, що вони не мають чіткої та визначеної спрямованості на позбавлення життя ОСОБА_12 , так як, частина з них має ознаки легких тілесних ушкоджень.
Крім того, стороною обвинувачення не доведено обставини, які б свідчили про спрямованість умислу ОСОБА_11 саме на умисне вбивство ОСОБА_12 та не спростовано доказами необережну форму його умислу до наслідків, що настали внаслідок нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Також обвинувачений наполягав на тому, що він тіло ОСОБА_41 не волочив на інше місце, а свідка ОСОБА_17 бачив тільки один раз того дня приблизно після 10 год. початок 11 год..

Зазначені обставини ретельно були перевірені колегією суддів з урахуванням досліджених в сукупності доказів, та були спростовані наступним.

Відповідно до Акту застосування службового собаки від 15.06.2019 р. слід ОСОБА_11 було взято з місця біля паркану «Цукрового Завода» с. Набутів (ці обставини визнаються ОСОБА_11 , підтверджені також свідком ОСОБА_17 ), після цього СРС по запаховому сліду ОСОБА_42 від паркана перевела через ґрунтову дорогу до бетонної плити, де знаходився труп ОСОБА_12 (зазначена обставина не визнається обвинуваченим, підтвердилась у судовому засіданні, в тому числі і показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ), та повела до галявини неподалік від місця виявленого трупа (зазначена обставина не визнається обвинуваченим, підтвердилась у судовому засіданні, в тому числі і показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які показали що ОСОБА_11 після того, як вони його побачили за бетонною естакадою, одразу встав і пішов в сторону галявини, сів на мотоцикл на поїхав, при наданні свідкам фототаблиць до протоколу огляду місця події однозначно зазначили про місце розташування мопеда обвинуваченого на галявині, а не біля дороги поблизу бетонного забору, та напрямок його руху).

З огляду на вказане, покази обвинуваченого у цій частині суд розцінює, як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності за наслідки, що настали, смерть ОСОБА_12 .

Крім того, покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не суперечать іншим доказам, які досліджені судом під час судового розгляду, та стороною захисту не спростовано. При цьому, неузгодженість показань зазначених свідків в частині не відповідності інтервалів часових проміжків, що передували виявленню ними 15.06.2019 р. тіла ОСОБА_12 , суд вважає зумовленою тривалим періодом часу, який минув між вказаними подіями та часом їх допитів у суді, а також не типовістю подій та стресовістю ситуації, очевидцями якої вони були, та фактом перебування їх у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 4 та ч.5 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу… Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Прокурор у судових дебатах при призначенні міри покарання просив врахувати відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням особи обвинуваченого, та обставин вчиненого ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, вирішити питання про речові докази та стягнути в рахунок держави процесуальні витрати за проведені експертизи у загальній сумі 13128 грн. 47 коп., запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Потерпіла у судових дебатах при призначенні покарання просила призначити максимально можливе покарання у виді позбавлення волі, оскільки у дочки залишилась малолітня дитина, яка тепер є сиротою. До цього часу вона згадує які у Ліди були тілесні ушкодження, синці та переламані ребра. Також просила задовольнити цивільний позов у розмірі 100000 грн.
Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові висловив жаль та розкаяння у вчиненому. Свою вину у вчиненні умисного вбивства не визнав, вдарив Ліду два-три рази, але це не могло завдати їй таких пошкоджень, щоб вона померла. Свідки брехали, що бачили його на місці злочину. Він був не в гострому алкогольному сп`янінні та пам`ятає всі події. Просив вибачення у потерпілої за те, що зробив, але її дочку він не вбивав. Просив суворо не судити саме за побиття, а не за вбивство. В нього троє малолітніх дітей, бабуся, яка потребує догляду. Ліді не наносив усіх зазначених ушкоджень.
Захисник ОСОБА_10 у судових дебатах зазначила, що стороною обвинувачення не доведено винність підзахисного саме у вчиненні умисного вбивства, судово-медична експертиза свідчить не на користь сторони обвинувачення, оскільки наявні розбіжності в часі смерті після отримання тілесних ушкоджень, що може складати від 05 хвилин до 40 хвилин після отримання прижиттєвих травм. Загалом в основу обвинувачення покладено лише покази двох свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є подружжям. Однак потерпіла підтвердила, що між Лідою та свідком ОСОБА_16 були неприязні відносини, і неодноразово цей свідок її била через ревнощі до свого чоловіка. Натомість під час досудового розслідування не було проведено будь-яких слідчих дій зі свідками та обвинуваченим, не досліджувалась та не перевірялась версія щодо причетності свідків до цих подій, в них не було взято жодних зразків на місці події, в тому числі змивів чи одягу, що не виключає існування цієї версії озвученої обвинуваченим. Крім того не розкрито об`єктивну сторону обвинувачення. Вважала відсутніми належні та допустимі докази для доведення винуватості ОСОБА_11 у вчиненні умисного вбивства.
Визначаючи міру покарання ОСОБА_11 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, особу обвинуваченого, який розлучений, має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлені. При цьому, висловлене співчуття ОСОБА_9 щодо смерті ОСОБА_12 , не свідчить про розкаяння ОСОБА_11 , а лише підтверджує його причетність до заподіяння тілесних ушкоджень, що її спричинили.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, крім обставини, що обтяжує його покарання, та відсутності пом`якшуючих обставин, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який класифікується як тяжкий злочин, обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо), поведінку померлої ОСОБА_12 , особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку прокурора та потерпілої при призначенні обвинуваченому покарання, а тому вважає необхідним призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулась до суду із цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином. В обґрунтування вимог зазначила, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягали у вбивстві близької їй особи, а саме рідної дочки чоловіка її падчерки. Моральна шкода обґрунтовується душевними стражданнями пережитими нею по факту нападу на дочку, її побиттям та відібранням життя. Наявність тілесних ушкоджень (синці на обличчі та розсічення), що були залишені на тілі загиблої надавали їй додаткових моральних та душевних страждань, зокрема порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. Внаслідок загибелі дочки вона довго не могла спілкуватися з людьми, оскільки перебувала в траурі. Протягом місяця після трагедії, постійні переживання не давали можливості нормально харчуватися, оскільки при прийомі їжі виникала нудота та біль в області шлунку. Зазначені обставини вплинули на загальне самопочуття та стан здоров`я (неодноразово зверталася за допомогою до лікаря), який назначав їй лікування, у неї постійно виникають запаморочення, думки про те, що вона більше ніколи не побачить загиблу викликає відчай, оскільки ця втрата є непоправною. Під час проведення слідчих дій, церемонії поховання та поминання їй довелося перенести значний психологічний біль, переживати емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я та оточуючих. Крім того після смерті ОСОБА_12 залишилась малолітня донька, батько якої позбавлений батьківських прав. Наразі дитина стала сиротою, а вона з чоловіком самостійно виховують дитину та забезпечують усім необхідним. Дитина вже ніколи не побачить свою матір. Розмір моральної шкоди оцінює в 100 000 грн.
Відповідно до положень статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи….
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
З урахуванням конституційної значущості життя, як невідчужуваного та непорушного блага, що належить людині від народження і охороняється державою, законодавець урегулював обсяг та характер відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і передбачив комплекс заходів, спрямованих на своєчасне та повне відшкодування моральної шкоди потерпілому і є одним із способів захисту особистих немайнових прав людини. Встановлення Законом обов`язку відшкодувати моральну шкоду є засобом реалізації потерпілим гарантованого державою усім громадянам забезпечення прав.
Цивільний відповідач, не визнаючи розмір моральної шкоди в сумі 100000 грн. внаслідок невизнання наслідків своїх дій позбавлення життя ОСОБА_12 , вважав доцільним визнати позов в частині стягнення з нього 10000 грн., який є орієнтовним розміром витрат на поховання Ліди.
Оцінюючи у сукупності досліджені докази, ступінь вини обвинуваченого та характер душевних страждань потерпілої, яка є мачухою померлої, і на даний час разом з батьком ОСОБА_12 доглядають за малолітньою донькою померлої, яка є дитиною, позбавленою батьківського піклування, над якою встановлено опіку та визначено ОСОБА_24 її опікуном, суд вважає доведеними належними і допустимими доказами завдання ОСОБА_9 моральної шкоди, внаслідок непоправності нанесеної шкоди, а тому цивільний позов підлягає до задоволення.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки стороною обвинувачення до ухвалення вироку судом не було надано документального підтвердження витрат на залучення експертів, а тому відсутні підстави згідно вимог ст. 124 КПК України для їх стягнення з обвинуваченого.

Підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а тому суд продовжує дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою суду від 14.11.2019 р. було накладено арешт на належне ОСОБА_11 рухоме та нерухоме майно з метою забезпечення цивільного позову, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 127, 368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді восьми років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання - 15.06.2019 р.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 15.06.2019 р. до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 26.11.2020 р. включно.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 100000 грн.(сто тисяч гривень).
Речові докази в кримінальному провадженні резинка для волосся, упакована до паперового конверту, три волосини, упаковані до паперового конверту, футболка поміщена до сейф пакету №INZ 3002154, змиви з обох рук трупа, поміщені до двох паперових конвертів, зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа, поміщені до двох паперових конвертів, зрізи волосся з п`яти частин голови трупа, поміщені в окремі паперові конверти, два недопалки від цигарок, які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області - знищити.
Речовий доказ - мобільний телефон «Samsung» поміщений до сейф-пакету №7012442, переданий на зберігання до кімнати збереження речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, - повернути потерпілій ОСОБА_9 .
Речовий доказ - мотоцикл «Viper 110 Alpha» д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області залишити до вирішення питання про скасування арешту.
Речові докази - футболка чорного кольору, поміщена до сейф пакету №1783930; пара кросівок темно-синього кольору, поміщена до сейф пакету №1598696; штани темно-синього кольору, поміщені до сейф-пакету №1873882; труси чоловічі чорного кольору, поміщені до сейф пакету №1865410, навушники білого кольору, телефон «Сігма», грошові кошти в сумі 1 грн., поміщені до сейф пакету №0057898, передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3