Ухвала
Іменем України

28 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 760/13530/19

провадження № 51-5849 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27 січня 2020 року включно.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року про продовження останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Верховний Суд ухвалою від 07 грудня 2020 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року, оскільки з касаційної скарги захисника та доданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для її задоволення.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року ОСОБА_4 продовджено строк тримання під вартою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року про продовження останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду від 22 вересня 2020 року. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції права сторони захисту на доступ до правосуддя, яке є однією із складових права на справедливий судовий розгляд.
Обґрунтовує тим, що не міг вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки був залучений до кримінального провадження як захисник обвинуваченого вже після закінчення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали місцевого суду. Крім того, зазначає, що копію ухвали суду першої інстанції він отримав лише після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а саме 01 червня 2020 року, а завірену належним чином копію цієї ухвали 17 липня 2020 року, при цьому його підзахисний цього рішення не отримував.
Крім того, зазначає, що в цьому ж кримінальному провадженні з тих самих наведених ним мотивів було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 .

До того ж, посилається на те, що не був належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання 22 вересня 2020 року, на якому суд за його відсутності вирішив питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог статті 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 статті 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду з огляду на конкретні обставини, що завадили подачі скарги у визначений законом строк.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи захисникам у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції від 13 січня 2020 року, встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 уклав договір про надання правової допомоги з захисником ОСОБА_5 09 червня 2020 року та з захисником ОСОБА_6 06 серпня 2020 року, тобто після набрання ухвалою судді від 13 січня 2020 року законної сили.
При цьому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявність причин, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги саме ОСОБА_4 не дає підстав для поновлення цього строку на подачу апеляційної скарги його захисникам, а та обставина, що право захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було порушене протягом строку на апеляційне оскарження ухвали судді від 13 січня 2020 року, свідчить про відсутність як правових, так і об`єктивних підстав для поновлення їм строку на апеляційне оскарження цієї ухвали.
Отже, апеляційний суд не знайшов підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду та дійшов обґрунтованого висновку про те, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення цього строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути останньому.

З таким висновком апеляційного суду погоджується і колегія суддів, ураховуючи, що відповідно до кримінального процесуального закону апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, однак захисник звернувся з апеляційною скаргою майже через п`ять місяців з дня постановлення цього рішення.
При цьому, посилання захисника на ту обставину, що він був залучений як захисник обвинуваченого ОСОБА_4 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2020, не є поважною причиною пропуску такого строку.
Крім того, твердження захисника про те, що в цьому кримінальному провадженні поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 , не є підставою для поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року щодо ОСОБА_4 .

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Що стосується посилання захисника на неналежне повідомлення йому апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання 22 вересня 2020 рок, то такі посилання, з урахуванням вищенаведеного, в цілому не свідчать про наявність таких істотних порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.
Інших обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду апеляційної інстанції про відсутність законних підстав для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, скаржником не наведено.

Таким чином, з касаційної скарги захисника та доданих до неї копій судових рішень Суд не вбачає підстав для її задоволення.
З огляду на наведене, керуючись пунктом 2частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22вересня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3