Провадження 1-кп/639/123/20
Справа №639/2233/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому 14.02.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000260 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 разом зі своїм сином, ОСОБА_5 13.02.2019 року приблизно о 22 годині зустріли біля домоволодіння № 36 по вулиці Конопляній м. Харкова раніше їм знайомого ОСОБА_7 .
В ході спілкування між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_7 , з іншого боку, стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
Саме в той час у ОСОБА_6 (батька) особисто виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 (батько), діючи одноособово, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність свого діяння, передбачаючи настання можливих наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, застосовуючи фізичне насилля, несподівано для ОСОБА_7 наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку підборіддя потерпілого. У відповідь на протиправні дії з боку нападника, ОСОБА_7 , захищаючись, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_6 (батька). Від отриманого удару останній упав на землю.
У свою чергу ОСОБА_5 (син), помітивши, що його батько від отриманого удару ОСОБА_7 лежить на землі, без попередньої змови із ОСОБА_6 (батьком), вирішив спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 (син), оцінивши ситуацію, що склалася, перебуваючи позаду ОСОБА_7 , діючи умисно, одноособово, проявляючи агресію, застосовуючи фізичне насилля, несподівано для останнього наніс тому один удар кулаком правої руки в ділянку потилиці потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_7 , відчувши фізичний біль, упав на землю.
Після цього, ОСОБА_5 (син), продовжуючи свої злочинні дії, без попередньої змови з ОСОБА_6 (батьком), діючи умисно, одноособово, наніс ОСОБА_7 , який перебував у положенні лежачи на землі, декілька ударів кулаками рук та ногами по тулубу потерпілого, спричинивши йому фізичного болю.
У той же час, ОСОБА_6 (батько), продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані з розпочатим нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який продовжував перебувати у положенні лежачи на землі, без попередньої змови з ОСОБА_8 (сином), бажаючи довести до кінця свій злочинний задум, одноособово, сів потерпілому на тулуб зверху, схопив руками за верхній одяг в ділянці плечей та, діючи умисно, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичну силу, декілька разів ударив того правою стороною тім`яної ділянки потилиці о землю, вкриту крижаним покровом.
У свою чергу ОСОБА_7 , захищаючись, та, намагаючись уникнути подальшого побиття, силою зіштовхнув з себе ОСОБА_6 (батька), та намагався піднятися з землі.
При цьому ОСОБА_5 (син), бажаючи довести свій особистий злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого задуму, передбачаючи настання можливих наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, застосовуючи фізичне насилля, діючи одноособово, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку грудей з лівого боку потерпілого, який ще не встиг стати на ноги.
Відразу ж після цього, ОСОБА_6 (батько), який спостерігав за спричиненням його сином останніх тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , вважаючи за необхідне виконаними зі свого боку всіх дій, пов`язаних з особистим спричиненням тілесних ушкоджень останньому, припинив подальше побиття потерпілого та разом із ОСОБА_5 (сином) з місця скоєння злочину зникли.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 садно в ділянці проекції правого тім`яного бугра, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, тривалістю не більше 6-ти днів, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-239/2019 від 28.03.2019.
Дії обвинувачених кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 відмовився від підтримання приватного обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, та просив суд закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру до нього не має.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 також просили суд закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого, у зв`язку із зазначеним, потерпілим, вище.
Прокурор ОСОБА_3 проти про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не заперечував, оскільки підтримання приватного обвинувачення є виключним правом потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.
Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 виходячи із наступних обставин.
Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.
Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
За правилами п.1 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).
Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Таким чином, оскільки потерпілий ОСОБА_7 відмовляється від підтримання приватного обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_6 про що останній надав до суду письмову заяву, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлено.
Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
На підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 14 лютого 2019 року за № 0000260 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КПК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від підтримання приватного обвинувачення відносно останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1