Провадження № 1-кп/582/48/20
Справа № 582/352/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" липня 2020 р.

Недригайлівський районний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19 лютого 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

разом з угодою про примирення від 20.07.2020, за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 умисно, систематично, протягом великого проміжку часу, вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призводило до психологічних страждань потерпілої, з якою він проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та мають між собою взаємні права та обов`язки. Вказане психологічне насильство виразилося у систематичних словесних образах ОСОБА_4 нецензурними словами, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, у тому числі негативних переживань.

08.06.2019 близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_5 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру (образи) по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої.

За даним фактом відносно ОСОБА_5 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 10.06.2019 постановою Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 26.01.2020 о 01 год. 00 хв. та 31.01.2020 о 01 год. 00 хв. перебуваючи місцем свого проживання повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру (образи) по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої.

За даними фактами відносно ОСОБА_5 складено два адміністративні протоколи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та 03.02.2020 постановою Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Окрім того, ОСОБА_5 23.03.2020 о 23 год. 00 хв. та 30.03.2020 о 00 год. 50 хв., перебуваючи за місцем свого проживання повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру (образи) по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої.

За даними фактами відносно ОСОБА_5 складено два адміністративні протоколи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та 30.03.2020 постановою Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Під час вчинення ОСОБА_5 дій, спрямованих на домашнє насильство у вказані вище дні ОСОБА_4 постійно викликала працівників Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, які по приїзду припиняли протиправні дії її сина та складали відносно нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, не зважаючи на вжиті заходи, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, продовжує вчиняти відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що виражається в словесних образах нецензурною лайкою, принижуючи тим самим ОСОБА_4 та завдаючи шкоду психічному здоров`ю останньої, у зв`язку із чим потерпіла ОСОБА_4 19 лютого 2020 року звернулась із письмовою заявою до поліції за фактом вчинення відносно неї насильства у сім`ї з боку її сина ОСОБА_5 .

Так, у нічний час з 17.02.2020 на 18.02.2020 ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння повернувся додому, почав провокувати ОСОБА_4 на конфлікт, ображав нецензурною лайкою, пригнічував честь та гідність ОСОБА_4 , знімав власні штани та в її присутності займався анонімом, в результаті чого ОСОБА_4 була вимушена ночувати у сусідки.

Внаслідок учинення умисних протиправних дій з боку ОСОБА_5 , його матір, потерпіла ОСОБА_4 , перебуває у пригніченому тривожному стані, яка потребує постійної медичної та психологічної допомоги та хоче захиститися від насильства сина.

Такі вищезазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до вимог ст. 471 КПК України, 20.07.2020 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 , досягнуто угоди про примирення, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним злочині, передбаченому ст. 126-1 КК України.

Згідно угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 , із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн., враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному злочині.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, підтвердив викладені обставини, кається у вчиненому.

Враховуючи, що потерпіла та обвинувачений, у присутності захисника, досягли угоди про примирення, підписали її, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення покарання суд, з`ясувавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угод про примирення, думку потерпілої та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що він розуміє наслідки укладення угоди про примирення і згоден із призначеним покаранням. З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (потерпілою та обвинуваченим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченому, умови даних угод не суперечать вимогам діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угод є добровільним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття), а також із урахуванням позиції потерпілої.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-373, 394, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 20 липня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 , на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1