Справа № 621/2776/20
Пр. № 1-кп/621/266/20
Вирок
Іменем України
21 грудня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Харкова, фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, неодруженого, раніше в силу ст.89 КК не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
26.08.2020 року приблизно о 06:00 годині, більш точного часу встановити не надалося за можливе, ОСОБА_4 перебував поблизу будинку №22 по вул.Гагаріна в м.Змієві, Харківської області, де побачив металеву двоколісну тачку, яку поруч з будинком залишила ОСОБА_5 , після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаної металевої тачки.

З метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в той же день та час підійшов до вищезазначено будинку та скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу викрав металеву двоколісну тачку з металевою ручкою, вартістю 760 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до кримінального проступку.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вінв силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої міська рада компрометуючими матеріалами не володіє, не одружений.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням суд стягує з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: металевий тачка двоколісна із металевою ручкою, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій вважати повернутим ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3154/20 від 04.09.2020 року на користь експерта ОСОБА_6 у сумі 320 грн. (триста двадцять).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: