Справа №-613/1464/18 Провадження №-1-кп/613/23/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000492 від 12.09.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сінне Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31 серпня 2010 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі роки, з застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 21 грудня 2011 року постановою Богодухівського районного суду Харківської області направленого для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі. 18 березня 2015 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 15 днів постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року, засудженого вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 20 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі роки, звільненоговід покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 12 вересня 2018 року, близько 17 годині 20 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи на площі Поштовій в м. Богодухові Харківської області, діючи повторно, маючи та реалізуючи свій прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з даху транспортного засобу марки «ВАЗ» «2103», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що був припаркований біля приміщення «Укрпошти», розташованої за адресою: Харківська область, м. Богодухів, площа Поштова, буд. 5, таємно викрав набір інструментів торгової марки «Inttertol» «ET06094ST», вартість якого згідно з висновком експерта №3857 від 18 жовтня 2018 року, складає 839 гривень 00 копійок, та покинув місце події разом з вказаним викраденим майном, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того ОСОБА_7 17 вересня 2018 року, близько 21-00 год., більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи на території цвинтаря розташованого по вулиці Пушкіна в м. Богодухові, Харківської області, маючи прямий умисел, направлений на наругу над могилою, нехтуючи загальноприйнятими моральними принципами та релігійними традиціями щодо поховання померлих і збереженням пам`яті про них, переслідуючи корисливий мотив, підійшов до місця поховання ОСОБА_9 (роки життя 19.08.1908 - 19.10.1998), ОСОБА_10 (роки життя 10.05.1912 - 10.06.1986), ОСОБА_11 (роки життя 04.03.1927 - 06.10.1990) та ОСОБА_12 (роки життя 23.08.1926 - 04.07.1992), що огороджене єдиним парканом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи заволодіти предметами, які служили укріпленням надгробка могили, шляхом завалення надгробного пам`ятника могили ОСОБА_12 (роки життя 23.08.1926 - 04.07.1992) та демонтажу надгробної плити, викрав з-під надгробка місця поховання вказаного померлого один сталевий швелер довжиною 3,16 м., шириною 8 см., товщиною 0,5 см, вагою 26 кілограмів, вартість якого згідно висновку експерта №3904 від 18.10.2018, складає 146 гривень 38 копійок, чим вчинив наругу над могилою з корисливих мотивів, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись вищезазначеним майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю. Пояснив, що у вересні 2018 року він йшов додому, біля «Укрпошти» побачив автомобіль, це був ВАЗ жовтого кольору, на даху стояв ящик і ОСОБА_7 зазирнув всередину, там був інструмент. Враховуючи, що поруч нікого не було, він вирішив вкрасти ці інструменти, щоб продати. Щодо епізоду наруги над могилою, то пояснив, що швелер знаходився під пам`ятником, тому довелось його нахилити, щоб дістати. Швелер він здав в пункт прийому металу.

У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що розуміє, що вчинив погано. Також пояснив, що коли приїхали працівники поліції, він одразу визнав вину, повідомив кому продав інструменти, добровільно брав участь у всіх слідчих діях. Також зазначив, що пройшов курс лікування алкоголізму, знайшов роботу та став проживати з жінкою, тобто повністю змінив свій спосіб життя.

Таким чином, беручи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , той факт, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд з урахуванням положень ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.3 ст.297 КК України - наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, на військовому обліку не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом у нарколога та на диспансерному обліку у психіатра.

Згідно з висновком судово-психіатрічної експертизи ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У періоди часу, яким відповідають правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, рівень небезпеки оцінюється як середній. У випадку призначення судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, орган пробації вважає за доцільне покласти на ОСОБА_7 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

З довідки Харківської обласної психіатричної лікарні №1 вбачається, що ОСОБА_7 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в період з 07.11.2019 року по 13.03.2020 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєних злочинів, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння розкриттю злочинів, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у всіх слідчих діях, після зізнання у вчиненні злочину не змінював своєї позиції, повідомляв правдиву та достовірну інформацію в тому числі і про місце знаходження викраденого майна, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчинених злочинів, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та, зважаючи на положення статті 65 КК України, ч.2 ст.50 КК України, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст.185 та ч. 3 ст. 297 КК України.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне застосувати ст. 70 КК України, тобто призначити покарання за сукупністю злочинів.

Вирішуючи питання про те, який з передбачених статтею 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів в даній справі, суд враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини, мотиви вчинення злочинів та їх наслідки, та вважає за можливе застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Беручи до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, висновок досудової доповіді, розмір заподіяної шкоди, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих, в тому числі і у зв`язку з поверненням майна, враховуючи поведінку ОСОБА_7 , який після вчинення злочинів пройшов курс лікування алкоголізму, зі слів працевлаштувався та створив родину, тобто вжив заходів до змін у своєму житті, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без реального відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з засудженого, цивільні позови не заявлялись. Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 297 КК України і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 297 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 2 /два/ роки, якщо останній протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_13 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта 858 /вісімсот п`ятдесят вісім/ грн.

Речові докази набір ключів Interttol, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 та швелер, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_14 , - вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя