Провадження № 11-кп/4820/749/20 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 678/1/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
У х в а л а
про залишення апеляційних скарг без руху

23 листопада 2020 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Старосинявського районного суду від 12 жовтня 2020 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання час тримання під вартою з 25 по 26 серпня 2019 року включно відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 5495,35 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 35 коп.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 вересня 2019 року на автомобіль «Audi 100», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , дата реєстрації 12.12.2017 в ТСЦ 6841, належить ОСОБА_5 скасовано.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, при перевірці яких на відповідність вимог ст.ст.392, 393, 395, 396, 399 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишення їх без руху, так як їх вимоги не ґрунтуються на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення. Виходячи з положень даної норми закону, вимоги, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення, повинні бути обґрунтованими та відповідати повноваженням судової інстанції за наслідками їх розгляду.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційних скарг, вказані вимоги кримінального процесуального закону апелянтами не дотримані.

Зокрема, в апеляційній скарзі, серед іншого, захисник просить оскаржуваний вирок скасувати, та ухвалити новий вирок.

Однак, така позиція апелянта не узгоджується з чинним кримінальним процесуальним законом та суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Так, апеляційний суд, у відповідності до положень ч.1 ст.417 КПК України, за результатами апеляційного розгляду приймає рішення у формі вироку або ухвали.

Рішення у формі вироку, суд апеляційної інстанції може ухвалити виключно у випадках визначених в ст.420 КПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідністю застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; та у зв`язку із неправильним звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При цьому слід враховувати, що, відповідно до ч.1 ст.421 КПК, винесення рішення у суді апеляційної інстанції, яким погіршується становище обвинуваченого, можливе лише у випадку подання апеляційної скарги прокурором, потерпілим чи його представником. Погіршення становища означає, зокрема, застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшення сум, які підлягають стягненню.

В той же час, жодної з підстав вказаного переліку апелянтом не наведено. Тобто, обґрунтування такої вимоги, як скасування вироку та ухвалення нового вироку, в апеляційній скарзі відсутня. Більше того, така вимога не є можливою й з огляду на сам процесуальний статус сторони захисту. Аналогічна позиція міститься у рішенні Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі за №754/2764/17.

Є суперечливими та неконкретними і вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 , зміст яких зводиться до прийняття рішення (без зазначення якого саме) та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі (без зазначення норми закону, яка б давала таке право, так як санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення містить лише один вид покарання позбавлення волі).

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Таким чином, вимога про надання до суду апеляційної інстанції копій апеляційних скарг у необхідній кількості є безумовною, вона прямо визначена в законі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, загальна кількість учасників даного провадження, окрім самого обвинуваченого, налічує 3-х осіб, а саме прокурор, потерпілий та захисник.

Кожен із цих учасників окремо повинен отримати копію апеляційної скарги для ознайомлення із нею та подання заперечень.
Разом з тим, обвинуваченим, який не утримується під вартою та не перебуває під домашнім арештом, надана лише одна копія апеляційної скарги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВС від 21 листопада 2019 року (справа №757/57453/17-к), суд не наділений повноваженнями виготовляти копії апеляційних скарг для направлення їх всім учасникам провадження, ця вимога висувається виключно до особи, яка подає таку скаргу, а згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 28 лютого 2019 року (справа №159/4050/17), ненадання суду необхідної кількості примірників апеляційних скарг, є безумовною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

З урахуванням наведеного, у поданих апеляційних скаргах, обвинуваченому та його захиснику необхідно привести свої вимоги у відповідність із нормами діючого кримінального процесуального законодавства, з урахуванням того, які рішення (форми рішень) та на яких правових підставах суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами їх розгляду (положення ст.407 КПК України), дотриматись обов`язку щодо подачі копій апеляційних скарг у кількості, необхідних для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Особі, яка подала апеляційну скаргу, належить роз`яснити, що виправлення недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі особою нової апеляційної скарги. При цьому нова апеляційна скарга повинна відповідати усім вимогам, зазначеним у ст.396 КПК України (правовий висновок Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі за №756/9044/16-к).

У випадку не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута, однак залишення апеляційної скарги без руху або їх повернення не позбавляє права апелянта повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 396, 398, 399 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року, залишити без руху.

Надати апелянтам строк для усунення недоліків апеляційних скарг протягом 3 (трьох) днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2