Справа № 944/4378/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1326/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2020, по матеріалах кримінального провадження № 0000268 внесеного в ЄРДР 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 17.10.2020 у магазині ОСОБА_7 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2020 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тютюнові вироби та алкогольну продукцію, які було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку, 17 жовтня 2020 року, в приміщенні магазину ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , зокрема на:
-тютюнові вироби марки «ЛМ Лофт» в загальній кількості 248 пачок;
-тютюнові вироби марки «Ротманс Роялс» в загальній кількості 212 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» фіолетового кольору в загальній кількості 430 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» зеленого кольору в загальній кількості 305 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» жовтого кольору в загальній кількості 419 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» рожевого кольору в загальній кількості 29 пачок;
-тютюнові вироби марки «Мальборо Толу» в загальній кількості 167 пачок;
-тютюнові вироби марки «Ротманс» синього кольору в загальній кількості 156 пачок;
-тютюнові вироби марки «Мальборо» в загальній кількості 242 пачки;
-тютюнові вироби марки «Ротманс Роялс» в загальній кількості 294 пачки;
-тютюнові вироби марки «ЛМ» в загальній кількості 382 пачки;
-тютюнові вироби марки «ЛМ» в загальній кількості 10 пачок;
-тютюнові вироби марки «Мальборо» в загальній кількості 10 пачок;
-тютюнові вироби марки «Мальборо Голд» в загальній кількості 10 пачок;
-тютюнові вироби марки «Ротманс» в загальній кількості 10 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛМ Лофт» в загальній кількості 10 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» жовтого, зеленого та червоного кольорів в загальній кількості 40 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛМ Лофт» в загальній кількості 500 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» фіолетового кольору в загальній кількості 500 пачок;
-тютюнові вироби марки «Мальборо Голд» в загальній кількості 500 пачок;
-тютюнові вироби марки «Мальборо» в загальній кількості 420 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» зеленого кольору в загальній кількості 500 пачок;
-тютюнові вироби марки «ЛД» рожевого кольору в загальній кількості 500 пачок;
-пляшки, ємністю 0,5 літра кожна із етикеткою марки «Закарпатський», заповнені коричневою рідиною в загальній кількості 14 штук;
-пляшки, ємністю 0,5 літра кожна із етикеткою марки «Наполеон», заповнені коричневою рідиною в загальній кількості 48 штук;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Ореанда Чардоні», заповнені рідиною в загальній кількості 264 штуки;
-пляшки, ємністю 0,5 літра кожна із етикеткою марки «Блек Джек», заповнені коричневою рідиною в загальній кількості 480 штук;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Фраголіно Фрателлі», заповнені рідиною в загальній кількості 168 штук;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Асті», заповнені рідиною в загальній кількості 60 штук;
-пляшки, ємністю 0,5 літра кожна із етикеткою марки «Таіроно», заповнені коричневою рідиною в загальній кількості 306 штук;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Таіроно», заповнені рідиною в загальній кількості 36 штук;
-пляшки, ємністю 0,7 літра кожна із етикеткою марки «Таіроно», заповнені рідиною в загальній кількості 42 штук;
-пляшки, ємністю 1,5 літра кожна із етикеткою марки «Ореанда Піно», заповнені рідиною в загальній кількості 102 штуки;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Ореанда Россо», заповнені рідиною в загальній кількості 12 штук;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Ореанда Баста», заповнені рідиною в загальній кількості 12 штук;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Фраголіно», заповнені рідиною в загальній кількості 132 штуки;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Фраголіно», заповнені рідиною в загальній кількості 84 штуки;
-пляшки, ємністю 0,75 літра кожна із етикеткою марки «Кахетури», заповнені рідиною в загальній кількості 36 штук;
-пляшки, ємністю 0,7 літра кожна із етикеткою марки «Мікадо», заповнені рідиною в загальній кількості 432 штуки.
На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_7 , який просить ухвалу слідчого судді скасувати; у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Свої вимоги мотивує тим, що досудове розслідування проводиться за фактом незаконного виготовлення та зберігання підроблених марок акцизного податку громадянами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Ухвалою суду першої інстанції надано дозвіл на проведення обшуку групі слідчих Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.
17.10.2020 у магазин по АДРЕСА_1 , прийшли працівники Мостиського ВП Яворівсьукого ВП ГУНП у Львівській області, де знаходилася продавець, якій предявили ухвалу на обшук.
18.10.2020 слідчим подано в суд клопотання про накладення арешту на майно вилучене у ОСОБА_7 , при цьому у судовому засіданні було оглянуто відеозапис обшуку, де зафіксовано численні порушення, допущені працівниками поліції при проведені обшуку, відповідно отримані докази при обшуку є недопустимими.
Апелянт звертає увагу, що обшук проводила особа, яка на це не мала права, а саме слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 , що суперечить висновку Верховного Суду зазначеному у постанові від 29.01.2019 (справа № 466/896/17), де вказано, що обшук повинен проводити слідчий, який зазначений в ухвалі суду на проведення обшуку. Слідчому судді не було надано підтвердження повноважень саме слідчого ОСОБА_13 на проведення обшуку у ОСОБА_7 . У справі є лише постанова слідчого, якою доручено проведення обшуку слідчому відділу Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.
Апелянт наполягає, що обшук був проведений не за адресою зазначеною в ухвалі слідчого судді від 16.10.2020, оскільки було надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у той час, як за цією адресою магазин був зачинений через ремонтні роботи приміщення. Фактично обшук був проведений за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 орендував приміщення, на підставі договору суборенди, але в протоколі обшуку зазначено лише назву вулиці, без зазначення номеру будівлі, що є значним порушенням .
Апелянт наполягає ще на одному порушенні, а саме обшук був розпочатий без понятих і лише після того як слідчий виявив у коробках за прилавком пляшки з алкоголем та блоки сигарет. Тільки після цього були залучені поняті. Крім того в приміщенні знаходилися при обшуку особи, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді, а саме оперативні працівники як Мостиського так і Яворівського відділу поліції, які підписали протокол обшуку.
Апелянт звертає увагу, що необхідність в арешті вилученого у ОСОБА_7 майна обґрунтовується лише тим, що його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та відсутністю акцизних марок, однак це не відповідає дійсності, оскільки у протоколі обшуку зазначено, що вся вилучена алкогольна продукція містить марки акцизного збору.
Вищевказані недоліки проведеного обшуку залишилися поза увагою слідчого судді, а згідно позиції Верховного Суду, докази отримані під час огляду чи обшуку, які проведені з порушенням КПК України є недопустимими.
Заслухавши доповідь судді, міркування представника - адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора про відмову у задоволені апеляційної скарги, обговоривши доводи наведені в клопотанні про накладення арешту на майно, вивчивши матеріали кримінального провадження надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.
Завданням кримінального провадження повинні досягатися таким чином щоб до жодної особи не було застосовано необґрунтованого процесуального примусу (ст. 2 КПК України).

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69).

При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах кримінального провадження.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим віддом Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 04.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до обставин, викладених в матеріалах управління СБ України у Львівський області від 03 березня 2020 року №1006, на території Яворівського району Львівської області фізичні особи та суб`єкти господарювання організували незаконне виготовлення та зберігання, з метою збуту підроблених марок акцизного податку. За результатами виконання доручення, наданого в порядку ст.40 КПК України, в орган досудового розслідування надійшов рапорт оперативного працівника Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, з якого вбачається, що ОСОБА_12 причетний до незаконного виготовлення та зберігання підроблених марок акцизного податку, з метою їх використання при збуті контрафактної лікеро-горілчаної та тютюнової продукції, а також, що ОСОБА_12 за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_7 у приміщенні магазину площею 50 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 зберігає підроблені марки акцизного податку, з метою їх використання при збуті контрафактної лікеро-горілчаної та тютюнової продукції.
У ході досудового розслідування слідчим 17.10.2020, на підставі ухвали слідчого судді від 16.10.2020, було проведено санкціонований обшук в приміщенні магазину в с. Шегині Мостиського району Львівської області вул. Дружби, про що складено протокол, відповідно до вимог ст.ст. 104-106, 223, 233, 234, 236 КПК України. За результатами проведення обшуку, виявлено та вилучено алкогольну та тютюнову продукцію, яка перебувала у володінні ОСОБА_7 в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 . На дану продукцію слідчому не були надані оригінали видаткових документів, посвідченні належним чином.
Вилучені у ході обшуку предмети постановою слідчого від 18.10.2020 (а.а.13-18) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, могло бути використано під час вчинення злочину, потребує додаткового дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилучених речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у суді апеляційної інстанції підтвердив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває. По справі є достатньо належних доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, а тому можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому арешт майна, як спосіб обмеження права власності є розумним та виправданим. По справі проводяться технічна експертиза марок акцизного податку та фізико-хімічна експертиза спиртовмісних сумішей з метою встановлення їх відповідності нормам діючого законодавства.

Що стосується покликань апелянта про те, що обшук у магазині ОСОБА_7 проводився оперативними працівниками СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, а не Яворівського ВП, як це зазначено в ухвалі слідчого судді, то слід зауважити, що слідчі діяли в межах чинного законодавства і обшук проводили на підставі постанови слідчого, який входить в групу слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування даного кримінального провадження. Крім того постанова від 16.10.2020 була саме про проведення процесуальних дій на іншій території, а саме в с. Шегині Мостиського району Львівської області в магазині, власником якого є ОСОБА_7 .

Покликання апелянта про те, що обшук та вилучення продукції у ОСОБА_7 проводилося за адресою по АДРЕСА_2 , а не по АДРЕСА_1 , де останній орендує приміщення під магазин, не спростовує факту наявності у нього товару причетного до кримінального правопорушення, реалізацією якого займався. Крім того адвокатом не надано суду першої чи апеляційної інстанції відповідної документації на право реалізації ОСОБА_7 алкогольної та тютюнової продукції за адресою: по АДРЕСА_1 , яку було виявлено при обшуку та у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

Всі наявні у кримінальному провадженні фактичні дані слідчим суддею першої інстанції були враховані. Правових підстав для скасування арешту на вилучене майно, на підставі вимог ст. 170 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого у накладені арешту на майно, яке вилучене у ОСОБА_7 діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними.

Колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду м. Львова від 13.11.2020, по матеріалах кримінального провадження № 0000268 внесеного в ЄРДР 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 17.10.2020 у магазині ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: