№ 279/1643/17,1-в/279/414/20
У Х В А Л А іменем України 07 серпня 2020 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені подання Коростенського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 ,
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст.263 ч.2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Станом на 27.07.2020 року засуджений 850 грн. штрафу не сплатив.
Органом пробації внесено подання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки з дня набрання вироком законної сили минуло 2 р. 9 міс.25 днів.
Відповідно до ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в певні, передбачені п.1-5 вказаної норми строки.
Вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 02.10.2017 року, його було направлено на виконання 22.12.2017 року до відділу ДВС Коростенського МРУЮ в Житомирській області, 09.06.2020 року - до Коростенського МРВ з питань пробації ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ. Орган пробації звертався з поданням про розстрочку штрафу, в задоволенні якого ухвалою від 15.07.2020 р. було відмовлено.

Ініціатор подання його підтримав, подавши письмову заяву.

Прокурор проти звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечив.

Засуджений в судове засідання не з`явилвся, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2017 року, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2017 року, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у зв`язку з закінченням строків давності його виконання.

Копію ухвали направити засудженому, прокурору, органу пробації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляціному порядку протягом 7 діб з моменту отримання її копії через Коростенський міськрайонний суд.

Суддя
Копія згідно оригіналу