Справа № 946/3967/20
Провадження № 1-кп/946/513/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000627 від 02.05.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, росіянина за національністю, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.03.2000 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області засуджений за ч. 3 ст. 140; ч. 2 ст. 141; ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України, відстрочено виконання вироку на 2 роки, зі сплатою штрафу у розмірі 800 грн., звільнено в залі суду;

-17.11.2000 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області засуджений за ч. 2 ст. 140; ч. З ст. 140; ст. 42 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; додаткова міра покарання за ст. 14 КК України - лікування від наркотичної залежності, на підставі ст. 43 КК України, приєднано частину не відбутого покарання за вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.03.2000 року, у виді 2 років позбавлення волі, визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 29.12.2005 року умовно-достроково за ст. 81 КК України на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2005 року, не відбуте покарання 6 місяців 12 днів;

-23.01.2007 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки. Звільнений 16.02.2010 року постановою Ізмаїльського міського суду Одеської області від 12.02.2010 року по закінченню іспитового строку;

-25.06.2015 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області засуджений за ч. 2 ст. 185; ч. З ст. 185; ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-25.06.2015 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області засуджений за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. ст. 75,76 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки; Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.01.2016 року, за результатами апеляційного перегляду, на підставі ст. 404; п. З ч. 1 ст. 405; ч. 2 ст. 407, ст. ст. 409, 414, 420 КПК України, вирок змінено, вважається засудженим за ч. 2 ст. 185; ч. З ст. 185; ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-18.10.2017 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області засуджений за ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 71 КК України, приєднано частину не відбутого покарання за вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області від 25.06.2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі; визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 17.09.2015 року по 17.11.2016 року із розрахунку 1 до 2; Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.07.2018 року, за результатами апеляційного перегляду, на підставі ст. ст. 72, 370-372, 376 ,404, 407, 409, 413. 419, 532 КПК України, вирок Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18.10.2017 року змінено, вважається засудженим за ч. 2 ст. 190; ч. 2, ч. З ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 1 ст. 187; ч. 4 ст. 70; ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 17.09.2015 року по 20.06.2017 року із розрахунку 1 до 2, з 21.06.2017 року по 10.07.2018 року із розрахунку 1 до 1; 16.10.2018 року звільнений ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 05.10.2018 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк з 21.06.2017 року по 10.07.2018 року, із розрахунку 1 до 2;

-26.03.2019 року скеровано до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000337 від 13.02.2019, за ч. 2 ст. 185 КК України.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що приблизно на початку літа 2019 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. Ізмаїл, Одеської області, всупереч передбаченому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті таких своїх дій, без передбаченого законом дозволу, порушуючи Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р., постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998р., шляхом отримання подарунку, придбав пістолет «STALKER М906 № », який пізніше переніс до себе додому та без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту.

01.05.2020р. близько 22:00 години працівники Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області під час патрулювання на вул. Шкільна в с. Броска, Ізмаїльського району, Одеської області, зупинили громадянина ОСОБА_4 , який в правій руці ніс матерчату сумку синього кольору.

На запитання працівника поліції, чи наявні в особи при собі заборонені предмети чи наркотичні речовини, ОСОБА_4 повідомив, що в нього при собі, в матерчатій сумці, знаходиться травматичний пістолет. На пропозицію працівника поліції видати вказаний предмет, ОСОБА_4 самостійно та добровільно видав предмет, ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, з маркувальними написами «STALKER-M906, № НОМЕР_1 , Cal9mmPAK, Made by АТАК arms ltd.»; предмет зовні схожий на пістолетний магазин; два предмета, зовні схожі на патрони з маркувальними написами «RFS 9 mm. R.A.K.».

Згідно висновку експерта № 361 -Б від 01.06.2020р., предмет, ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, з маркувальними написами «STALKER-M906, № НОМЕР_1 , Cal9mmPAK, Made by АТАК arms ltd.», відноситься до категорії нестандартної (переробленої саморобним способом) гладкоствольної короткоствольної вогнепальної зброї. Вказаний пістолет є 9-мм. самозарядним пістолетом «STALKER М906 № » турецького виробництва (компанія - виробник - «Atak arms ltd», м. Стамбул, Туреччина), виготовленим промисловим способом, позиціонується виробником як сигнально-стартовий пістолет калібру 9 мм. Р.А.К. (для подачі звукових сигналів) та не є таким у зв`язку з невідповідністю вимогам щодо стартових пристроїв через конструктивні зміни, внесені саморобним способом (захисний елемент з каналу ствола видалений, газовідвідний отвір ствола заглушений). Для проведення пострілів з наданого пістолета можливо використання як шумових і газових пістолетних патронів калібру 9 мм. Р.А., так і патронів з кінетичними снарядами: 9-мм. дробові пістолетні патрони, патрони несмертельної дії, споряджені гумовими, або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (Терен ЗП, ПНД-9П, Терен-ЗФ та ін.); патрони роздільного спорядження (шумовий, або газовий калібру 9 мм. Р.А. та сферична куля, а саме - свинцева картечина діаметром 6,8 мм.) чи перероблені унітарні патрони аналогічного комплектування. Наданий пістолет для проведення пострілів придатний.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України: носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

26 червня 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000627 від 02.05.2020 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України встановивши випробувальний термін.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а тому просить затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та просить суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Позицію свого підзахисного підтримала захисник ОСОБА_5 та просить затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 в за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилось у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням випробувального терміну на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Прокурором цивільні позови під час досудового розслідування не заявлено.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін два роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят )копійки.

Арешт накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2020 року скасувати, предмет, ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, з маркувальними написами «STALKER-M906, № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , Made by АТАК arms ltd.» - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1