Справа № 359/4211/20
Провадження № 1-в/359/176/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника БВК-119 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживав за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 19.10.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 309, ч.4 ст.70, ст. 71 КК України на 6 років позбавлення волі; 22.03.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VІІІ та зараховано в строк відбування покарання період з 14.08.2015 р. по 24.12.2015 р.,
в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та просив її задовольнити.
Представник БВК відносно задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та за весь період відбування покарання мав 11 стягнень, які погашенні у встановленому законом порядку.
Ознайомившись із думкою засудженого, представника колонії та прокурора, клопотанням та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання
Судом встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимий за корисливі злочини, 19.10.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 309, ч.4 ст.70, ст. 71 КК України на 6 років позбавлення волі; 22.03.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VІІІ та зараховано в строк відбування покарання період з 14.08.2015 р. по 24.12.2015 р.
Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинені засудженим ОСОБА_5 злочини є тяжкими.
Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається з 14.08.2015, а закінчення 04.04.2021.
З матеріалів особової справи, а саме його характеристики від 26.07.2019 року слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 18.08.2015
Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав.
В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 21.01.2016. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, має 11 стягнень, які погашені в установленому законом порядку.
З квітня 2019 року працевлаштований на виробничій зоні установи. Відношення до праці сумлінне. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, але не завжди має охайний вигляд. Засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та не довів своє виправлення, а тому до останнього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину за вироком суду визнав.
Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що хоч засуджений ОСОБА_5 і має погашені стягнення у встановленому законом порядку, проте своєю поведінкою, не довів своє виправлення, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є передчасним.
За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Повний текст ухвали проголошено о 08:50 год. 10.07.2020.

Суддя: ОСОБА_1