Справа № 178/1353/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року слідчий суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001065 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богославка Зирянського району Томської області РФ, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого 26.11.2013 року Знаменівським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, 06.07.2018 року умовно-достроково звільнений на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.07.2018 року з невідбутим терміном 2 роки 4 місяці 15 днів, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
За участю секретаря: ОСОБА_4 ,
Прокурора: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся до суду із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим 26.11.2013 року Знаменівським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, 06.07.2018 року умовно-достроково звільнений з невідбутим терміном 2 роки 4 місяці 15 днів, в період невідбутої частини покарання після умовно-дострокового звільнення, необхідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та за нових обставин повторно вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло. 08.08.2019 року ОСОБА_3 близько 02 год. 00 хв. (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) в АДРЕСА_2 , здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4423,95 грн.
За даним фактом внесені відомості в ЄРДР за ч.3 ст.185 КК України.
ОСОБА_3 26.08.2020 року повідомлено про підозру за ч.3 ст.185 КК України.
Прокурор, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що є обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_3 просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки має родину, не офіційну роботу будівельника, неповнолітню дитину, не ухилявся від органів слідства.

У відповідності до вимог ст.5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість, жодна людина не може бути позбавлена волі інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом. Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислуховує доводи учасників судового провадження, належним чином досліджує фактичні обставини.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення в період іспитового строку звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, тобто наявний ризик скоювати інші кримінальні правопорушення. Однак, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення більше одного року тому 08.08.2019 року, викрадене повернув потерпілому, має родину, неповнолітню дитину, місце проживання, фактів ухилення його від явки до слідчого в судовому засіданні не встановлено, не обґрунтовано слідчим та прокурором необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 через 1 рік 2 місяці після вчинення кримінального правопорушення, не надано доказів того, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.
Враховуючи викладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково з обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини, вважаю, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_3 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богославка Зирянського району Томської області РФ, проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 години до 07:00 години ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області, прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, за першою вимогою;

Строк дії ухвали два місяці.

Виконання ухвали доручити Криничанському ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1