Справа №585/745/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/833/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/745/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2020, якою його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання та застосування амністії 2014 року задоволено частково,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 не згодний з ухвалою суду, оскільки судом допущені істотні порушення закону, зокрема він був відсутній в судовому засіданні під час розгляду справи, не був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду його клопотання та не мав можливості поспілкуватися з адвокатом, який представляв його інтереси. Також наводить підстави для застосування відносно нього ЗУ «Про амністію у 2014 році».

24.03.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, яке умотивував тим, що злочин, за який його засуджено, вчинено задовго до скасування зазначеного закону. Також просить застосувати відносно нього ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2020 клопотання задоволено частково і в строк покарання засудженому ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 24.09.2013 до дня набрання вироком законної сили 21.01.2016 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. В частині застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» судом першої інстанції відмовлено, оскільки не зазначено підстав, за наявності яких до ОСОБА_8 може бути застосовано амністію та відсутні посилання на норму цього Закону, на підставі якої засуджений просить застосувати до нього амністію.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п. «ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Вироком Тушінського районного суду м. Москви від 16.04.2015 ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, та призначено покарання із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 12 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Ухвалено строк відбування покарання обчислювати з врахуванням часу тримання під вартою з 24.09.2013 (дати фактичного затримання). Вирок набрав законної сили 21.01.2016.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.08.2016 клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Тушінського районного суду м. Москви від 16.04.2015 відносно ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України задоволено та цей вирок приведено у відповідність із законодавством України. Засудженому ОСОБА_8 на підставі зазначеного судового рішення визначено покарання: за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК 8 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалено строк відбування покарання обчислювати з 24.09.2013.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про зарахування засудженому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є обґрунтованими та належним чином вмотивованими.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.

При розгляді клопотання засудженого суд першої інстанції не застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню (ст. 86 КК та ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році») та необґрунтовано і неумотивовано відмовив засудженому у задоволенні його вимог у цій частині клопотання.

Зокрема, згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1-5 цього Закону. При цьому вказана норма розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в тому числі й тяжких та особливо тяжких (за винятком обмежень, визначених ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні»), незалежно від строку відбутого ними покарання, за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання за ст. 1-5 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Колегією суддів при розгляді кримінального провадження в апеляційній інстанції не встановлено обмежень, визначених ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» щодо можливості застосування до ОСОБА_8 амністії.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо допущених істотних порушень закону судом першої інстанції, а саме відсутність його в судовому засіданні під час розгляду справи через неналежне повідомлення про час, дату та місце розгляду, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки на підставі ч. 5 ст. 539 КПК під час вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засудженому направлялися відповідне повідомлення про місце та час розгляду його клопотання через адміністрацію ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)», про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а також повідомлялося про можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2020 відносно ОСОБА_11 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу.

Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_12 згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання 24.09.2013 по день набрання вироку законної сили 21.01.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 (з відповідними змінами) скоротити засудженому ОСОБА_12 наполовину невідбуту частину покарання, визначеного ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.08.2018.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4