Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2292/20
номер провадження 1-кс/695/350/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчої ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області погоджене з прокурором Золотоніської місцевої прокуратури відносно::
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, особа без громадянства, вірмен, освіта середня, не працюючого, не одруженого, інвалідом будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не являється, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого:
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з погодженим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ..
Клопотання обґрунтоване наступним.
ОСОБА_6 органами досудового слідства підозрюється в тому, що він 19 вересня 2020 року, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи по вул. Шевченка м. Золотоноша, Черкаської області, побачив неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася в напрямку с. Нова Дмитрівна Золотоніського району Черкаської області. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, а тому з метою реалізації свого злочинного умислу 19.09.2020 приблизно о 21 год. 35 хв. останній направився за потерпілою ОСОБА_7 по вул. Шевченка, м. Золотоноша в напрямку с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 , прямуючи за потерпілою ОСОБА_7 , не дійшовши близько 15 метрів по вул. Шевченка, м. Золотоноша, до залізничного переїзду, який розташований між м. Золотоноша та с. Нова Дмитрівна, Золотоніського району, Черкаської області, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що неповнолітня ОСОБА_7 не розуміє характер та значення протиправних дій, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка через свій вік не здатна фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість, із застосуванням фізичного насильства, схвативши останню лівою рукою за шию, прикривши правою рукою рота потерпілої, та із застосуванням фізичного примусу відвів останню в правому напрямку від вул. Шевченка, м. Золотоноша, вздовж залізно дорожніх шляхів, на відстань близько 20 метрів до чагарників, де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_6 повалив неповнолітню ОСОБА_7 на землю, присівши над нею, при цьому роздвигаючи своїми колінами коліна неповнолітньої потерпілої та розстібаючи правою рукою блискавку на штанях останньої, намагався задовольнити свою статеву пристрасть неприроднім оральним способом, не пов`язаним із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої, про те, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_7 вирвалась від останнього та втекла.
За вказаним фактом 21 вересня 2020 року СВ Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000839, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 153 КК України.
25 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 153 КК України.
У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 153 КК України, а саме:

1.Протокол огляду місця події від 21.09.2020;
2.Протокол обшуку від 22.09.2020;
3.Протокол допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 22.09.2020;
4.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 23.09.2020;
5.Протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 23.09.2020;
6.Протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 23.09.2020;
7.Протокол слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 від 23.09.2020.

У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами: підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років позбавлення волі, знаходячись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, крім того, він не працює, раніше судимий за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи,
Останній не має сталих соціальних зв`язків, не одружений, ніде не працює, що свідчить про відсутність стабільного доходу, та вказує на те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.
За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказуючи при цьому на те, що ОСОБА_6 вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що стверджується довідкою про судимість особи, яку надали в судовому засіданні.
Підозрюваний не визнавав вини та заперечував проти обрання запобіжного заходу.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, наполягаючи на необґрунтованості підозри.
Перевіривши наданні матеріали кримінального провадження, матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч 5 ст.176 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході судового розгляду встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами.
Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 153 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.
Окрім того прокурором та слідчим доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності,
тиску на свідків (коло яких встановлюється слідством) та потерпілу;
вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (зі слів обвинуваченого останній притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи).
Також слідчий суддя зважає на те, що:
ОСОБА_6 не має сталих соціальних зв`язків ( не одружений, не працює та не навчається), а тому при обранні більш м`якого запобіжного заходу він може вчиняти нові кримінальні правопорушення в тому числі проти власності, оскільки такі можуть бути для нього єдиним засобом до існування, оскільки про джерело своїх доходів ОСОБА_6 не повідомив;
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а тому існує ризик переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Беручи до уваги обставини за якими пред`явлено підозру, слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та від суду, бо тяжкість діяння, в якому він підозрюється та суворість передбаченого покарання вказують на високий ризик втечі підозрюваного з метою уникнення покарання. При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Слідчий суддя констатує, що підозрюваний є раніше судимим, має постійне місцем проживання, однак не одружений, дітей на утриманні не має, особи які перебувають на його утриманні відсутні, отже у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, які б стримували його від втечі з метою уникнення правосуддя.
Крім того, слідчий суддя враховує, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватись під вартою, оскільки доказів протилежного слідчому судді не надано, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення вчинено в громадському місці із застосуванням фізичного насильства відносно неповнолітньої, що свідчить про високий ризик суспільної небезпечності підозрюваного, що вказує на можливість ним вчинення інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та звести ризик впливу на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів на свою користь, оскільки підозрюваному відомі їх адреси проживання, а за своєю суттю ці запобіжні заходи не можуть виключити спілкування з ними у тому числі за допомогою телекомунікаційних зв`язків. Особи які б могли поручитися за підозрюваного відсутні.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин, встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.
При цьому, беручи до уваги вимоги п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, тому суд одночасно із застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
На підставі ст.,ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 153 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів взявши його під варту в залі суду, негайно.
Строк дії ухвали по 27 листопада 2020 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1