В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2020 р. Справа № 596/1879/19

Провадження № 1-кп/596/24/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області кримінальне провадження №0000200, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 вересня 2019 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого згідно ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2019 року в першій половині дня, близько 12 години, під час спільного розпивання алкогольних напоїв в приміщенні літньої кухні, що на території домогосподарства ОСОБА_5 в с. Постолівка Гусятинського району Тернопільської області, між останнім та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочалась словесна суперечка. Під час вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи протиправний намір ОСОБА_5 умисно наніс множинні удари у різні частини тіла ОСОБА_7 , від яких останній отримав численні тілесні ушкодження а саме:

- масивні крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи в м`яких тканинах грудей, численні садна та десять синців на голові, численні садна в проекції лівої ключиці, синець правої пахвової ділянки, чотири синці та шість саден на правій руці, п`ять синців та численні садна на лівій руці, один синець та численні садна ділянки правого кульшового суглобу, один синець правої та один синець лівої здухвинної ділянки, один синець проекції верхньої ості лівої клубової кістки, три синці на лівій нозі, два синці та одне садно на правій нозі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- закрита черепно-мозкова травма голови з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, закрита травма грудей з численними, по кількох анатомічних лініях переломами 4-12-го правих ребер та 6-го лівого ребра, частина із яких з помірним зміщенням та пошкодженням пристінкової плеври, переломом грудини та масивними крововиливами в м`яких тканинах в місцях вищевказаних переломів, закрита травма органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки та печінки, з приводу якої було проведено оперативне втручання 01 вересня 2019 року «Середньо-серединна лапаротомія. Спленектомія. Зашивання рани печінки, ревізія органів черевної порожнини, дренування черевної порожнини», які за ступенем тяжкості та за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після наведеного ОСОБА_7 втратив свідомість та був госпіталізований в Гусятинське КНП «Гусятинська ЦКРЛ».

02 вересня 2019 року, під час надання медичної допомоги ОСОБА_7 в зазначеному лікувальному закладі, останній від нанесених ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми голови з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, помер.

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду не визнав себе винуватим за інкримінованим йому злочином та показав, що близько 08.00 год. 01.09.2019 року в його домогосподарство прийшов ОСОБА_7 , який приніс із собою 1,5 л горілки та вони удвох розмістились в приміщенні літньої кухні. Він сидів на дивані, а ОСОБА_7 на стільці напроти, де і почали розпивати горілку. Не виходячи із приміщення вони розпили всю горілку та сиділи приблизно до 12.00 год. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння між ними почалась словесна суперечка у звязку з тим, що на його вимогу ОСОБА_7 не хотів йти із його домогосподарства та почав на нього піднімати руки та бити по лиці. Після чого, він підвівся схопив ОСОБА_7 за руку та перекинув його через себе, внаслідок чого останній впав на підлогу біля кухні, підвівшись знову сів на крісло, а він на ліжко, де скоріше і сиділи. Через деякий проміжок часу ОСОБА_7 знову підвівся та завдав йому удар в обличчя. Після чого він підвівся та завдав ОСОБА_7 одного удару кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та змістився на декілька кроків назад, він одразу ж наніс наступний дар ліктем лівої руки в область шиї. Після другого удару ОСОБА_7 повернувся обличчям до дверей та упав обличчям вниз, ударившись при цьому головою об бетонну поверхню підлоги в коридорі, а грудною кліткою об поріг, який розмежовує кімнату та коридор. Побачивши, що ОСОБА_7 не рухається та не піднімається він підійшов до нього та декілька разів штовхнув його ногою та попросив не жартувати, однак останній не піднімався. Після чого, витягнув його із будинку взявши під пахи та положив на правий бік, виявивши кровотечу з носових отворів та ротової порожнини. Після він почав кликати на допомогу та потім побіг до сусіда ОСОБА_8 та повідомив, що потрібно викликати швидку допомогу, оскільки ОСОБА_7 стікає кров`ю. Через деякий час приїхала мама ОСОБА_7 та його брат та швидка.
Після після допиту свідків, огляду та дослідження доказів сторони обвинувачення, в судовому засіданні 16 липня 2020 року ОСОБА_5 визнав свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України, змінивши свої показання. Суду пояснив, що він дійсно за обставин, встановлених в обвинувальному акті під час сварки з потерпілим, який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, спричинив йому тілесні ушкодження. Внаслідок алкогольного сп`яніння він не пригадує скільки ударів наніс потерпілому, як саме та в які частини тіла, про те погоджується з висновками судово-медичної експертизи що кількості, важкості та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених в ОСОБА_7 . Зазначені тілесні ушкодження він наніс під час сварки з потерпілим, оскільки був роздратований його поведінкою, сам момент нанесення ударів трапився миттєво, при цьому він не встиг всього запам`ятати. Не думав, що потерпілий може померти. Розкаявся у вчиненому. Додатково пояснив, що на даний час примирився з родичами ОСОБА_7 та частково відшкодував заподіяну їм шкоду. Просить його суворо не карати.

Суд, оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази приходить до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Так, в судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_4 показав, що 01.09.2019 рокублизько 12.00 год до нього в домогосподарство приїхав ОСОБА_8 та повідомив, що його брат ОСОБА_7 лежить у ОСОБА_5 на подвір`ї побитий. Вони викликали швидку та мати ОСОБА_9 поїхала із ОСОБА_8 на його автомобілі в домогосподарство ОСОБА_5 , а він залишився чекати швидку, щоб разом із ними поїхати в домогосподарство ОСОБА_5 . Приїхавши він побачив, що біля кухні, а саме біля сходів на землі, головою до хвіртки, лежав ОСОБА_7 у футболці увесь побитий. На правій стороні в області живота була рана, ніби пробита, все обличчя було в крові та опухле. ОСОБА_5 знаходився на подвір`ї в стані алкогольного сп`яніння, що виражалось в його поведінці, однак за яких обставин брат отримав тілесні ушкодження не повідомляв. Після чого, потерпілого госпіталізували в Гусятинську лікарню, де йому робили операцію. На наступний день подзвонили та повідомили, що брат помер. Також, йому було відомо, що ОСОБА_7 напередодні 01.09.2019 року ночував у ОСОБА_10 . Окрім того, повідомив, що між ОСОБА_5 та його братом неодноразово виникали суперечки, в ході яких ОСОБА_5 наносив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Правдивість показань потерпілого підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_8 в суді показав, що 01.09.2019 року він із дружиною ОСОБА_11 перебували у себе дома. Близько 12.00-13.00 год. до нього додому прийшов ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та повідомив, що в нього на подвір`ї лежить ОСОБА_7 , який стікає кров`ю. Прийшовши на подвір`я ОСОБА_5 він побачив, що ОСОБА_7 лежить біля сходів, спиною на землі, головою до воріт. Підійшовши ближче побачив, що його обличчя, руки були в крові та на одязі були плями крові. ОСОБА_7 в той момент ще дихав, однак не говорив. Після цього він повернувся додому, взяв свій автомобіль та поїхав в домогосподарство ОСОБА_9 , щоб повідомити про вказану подію. Швидку викликала ОСОБА_12 , а мама ОСОБА_7 сіла із ним в машину та поїхали до ОСОБА_5 . Приїхавши, вони чекали біля воріт на швидку, а коли приїхала швидка разом із ОСОБА_4 він допоміг їм занести потерпілого в автомобіль, щоб доставити в лікарню. Окрім того, вказав, що 01.09.2019 року бачив як ОСОБА_7 близько 09.00 год. заходив в домогосподарство ОСОБА_5 , при цьому він мав звичай ний вигляд, тілесних ушкоджень на ньому не було.

Аналогічні покази надала свідок ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_9 додатково пояснила, що вона приїхала в домогосподарство ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 та зайшовши на подвір`я ОСОБА_5 і останній почав до неї кричати, щоб вона йшла із подвір`я, а то і з нею так зробить, при цьому він стояв біля її сина та ніякої допомоги не надавав. Після чого, ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_11 забрали її на дорогу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , показав, що ОСОБА_7 час від часу ночував в його домогосподарстві. В ніч з 31.08.2019 по 01.09.2019 року він також ночував у нього, а зранку біля 08.00 год. пішов до ОСОБА_5 . Після того він його більше не бачив. Також, він повідомив, що коли ОСОБА_7 виходив із його домогосподарства, то він почував себе добре, видимих тілесних ушкоджень у нього не було, на стан здоров`я не скаржився.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 01.09.2019 року в обідню пору в Гусятинську підстанцію швидкої медичної допомоги поступило повідомлення про необхідність виїзду в с. Постолівка для надання допомоги ОСОБА_7 . Прибувши в с. Постолівка в одному домогосподарстві побачила чоловіка, який лежав, близько 2 метрів від будинку головою до воріт, на боці та на землі, яка покрита травою, із численними тілесними ушкодженнями та був без свідомості. Після чого, було проведено реанімаційні заходи та його доставлено в реанімаційне відділення Гусятинської КРЛ. До свідомості ОСОБА_7 не приходив.

Показання потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо часу, місця вчинення злочину, кількості та механізму заподіяння тілесних ушкоджень та інших обставин скоєного, підтверджені іншими об`єктивними доказами, зокрема, даними протоколу огляду місця події, висновками судових експертиз.
Так, згідно даних протоколу огляду місця події від 01.09.2019 року, під час огляду зафіксовано обстановку на місці події домогосподарстві в АДРЕСА_2 , а також виявлено об`єкти із слідовою інформацією: чотири об`єкти з нашаруванням слідів бурого кольору, мобільний телефон Самсунг, три сліди папілярних узорів, металевий предмет у вигляді гаку, які вилучено з місця події. (а.с. 111-123, т.1).

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №1.4-710/19 від 20.09.2019 року, із чотирьох слідів папілярних узорів, які вилучені під час огляду місця події від 01 вересня 2019 року, три сліди придатні для ідентифікації по них особи, а саме: сліди розміром 22x17, 17x14 мм, відкопійовані на відрізки липкої стрічки, залишені середнім та безіменним пальцем правої руки ОСОБА_5 . Слід розміром 18x17 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 3, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_7 . (а.с.135-144, т.1).
Винуватість ОСОБА_5 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що спричинили смерть останнього, доводяться також даними, що містяться у висновках судово-медичних експертиз.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №162 від 30.09.2019 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 виявлені такі травматичні зміни:

-масивні крововиливи в м`які тканини голови;

-закрита черепно-мозкова травма голови з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку;

-закрита травма грудей з численними, по кількох анатомічних лініях переломами 4-12-го правих ребер та 6-го лівого ребра, частина із яких з помірним зміщенням та пошкодженням пристінкової плеври, переломом грудини та масивними крововиливами в м`яких тканинах в місцях вищевказаних переломів;

-закрита травма органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки та печінки, з приводу якої було проведено оперативне втручання 01.09.2019 року «Середньо-серединна лапаротомія. Спленектомія. Зашивання рани печінки, ревізія органів черевної порожнини, дренування черевної порожнини»;

-крововиливи в м`яких тканинах грудей;

-численні садна та десять синців та голові, численні садна в проекції лівої ключиці, синець правої пахвової ділянки, чотири синці та шість саден на правій руці, п`ять синців та численні садна на лівій руці, один синець та численні садна ділянки правого кульшового суглобу, один синець правої та один синець лівої здухвинної ділянки, один синець проекції верхньої ості лівої клубової кістки, три синці на лівій нозі, два синці та одне садно на правій нозі.

Зазначені тілесні ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, що підтверджується відсутністю виразних ознак загоєння в місцях ушкоджень, забарвленням крововиливів та синців, властивостями саден.

Ці тілесні ушкодження зважаючи на їх вид, численність, масивність, значні розміри синців та крововиливів в м`яких тканинах, розташування їх на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла, утворилися від багаторазової дії тупих предметів (предмету), не виключено в час та за обставин вказаних в ухвалі суду.

Спричинені ОСОБА_7 травми, а саме: закрита черепно-мозкова травма голови з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, закрита травма грудей з численними, по кількох анатомічних лініях переломами ребер та грудини і пошкодженням пристінкової плеври, закрита травма органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки та печінки за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Синці, садна, крововиливи в м`які тканини за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Таким чином, спричинена ОСОБА_7 травма голови знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. Всі інші тілесні ушкодження у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми голови з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, що підтверджується виявленими при експертизі трупа ушкодженнями, даними судово-гістологічного дослідження: субарахноїдальний крововилив, крововиливи в речовині головного мозку; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів; ознаки шунтування кровообігу в одній з нирок; ознаки шокової реакції в наднирниках.

Спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження за звичайних умов супроводжуються швидкою втратою свідомості, розвитком загрозливих для життя явищ, а саме різкого падіння артеріального тиску, гострого кисневого голодування тканин (в першу чергу головного мозку), гострою крововтратою і наступним настанням смерті (протягом кількох десятків хвилин). Проте згідно з даними медичної карти ОСОБА_7 отримав в короткий проміжок часу (до настання цих явищ) медичну допомогу, в тому числі й оперативні втручання, які дали можливість продовжити термін його життєдіяльності.

Ушкоджень, характерних для боротьби при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 не виявлено. Утворення ушкоджень у вигляді саден та синців на руках за умов можливого самозахисту ОСОБА_7 не виключається. Судово-медичних даних, які б вказували на те, «що поза трупа змінювалась» при проведенні судово-медичної експертизи не виявлено.

Згідно даних медичної карти смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 год.

При газохроматографічному дослідженні взірця крові від трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,19%о (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів ж виявлено. Виявлена кількість алкоголю в крові відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Після отримання ОСОБА_7 закритої черепно-мозкової травми голови з забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, закритої травми грудей з численними, по кількох анатомічних лініях переломами ребер та грудини і пошкодженням простінкової плеври, закритої травми органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки та печінки не мав можливості виконувати самостійні дії, «наприклад рухатися, пересуватися, кричати...», оскільки за звичайних умов ці травми супроводжуються швидкою втратою свідомості. (а.с.124-128, т1).

Як слідує із змісту висновків судово-медичних експертиз №939 від 24.09.2019 року, №449 від 23.09.2020 року, №444 від 10.09.2019 року, № 1169 від 11.09.2019 року, при серологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_7 виявлено антигени А і II ізосерологічної системи АВО. Кров Васильєва до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На підставі даних судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_5 , відібраного медичними працівниками КНП Тусятинської КРЛ 01 вересня 2019 року о 19 годині 43 хвилини - знайдено етиловий спирт в концентрації - 2,73%0 (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. (а.с.145, 146-147, 148-149, 150-152, т.1).

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи речових доказів № 463 від 11.10.2019 року, у слідах на футболці (об. № 3. 4). спортивних штанах (об. № 5. 6). парі кросівок (об. № 7. 8), які належать ОСОБА_5 знайдена кров людини. У плямах на футболці (об. № 1. 2), яка належить крові не знайдено. При серологічному дослідженні у слідах крові (об. № 3-8) виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВО. крім того, в об`єкті № 6 виявлений ізогемаглютинін анти- В за ізосерологічною системою АВО.

Кров у слідах на футболці, спортивних штанах та парі кросівок може належати як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_5 (а.с.153-156,т.1).

Згідно висновків судово-медичних експертиз речових доказів (піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 ) №203 від 04.10.2019 року, №204 від 04.10.2019 року, при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 (об. 1,2), знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах, та визначено антиген А системи АВО. Крові не виявлено. На підставі отриманих результатів, з урахуванням груп крові зазначених осіб, не виключено походження виявлених слідів як від самого ОСОБА_5 , так і від ОСОБА_7 .

При судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_5 (об. 1,2), знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність необхідних для цього виду дослідження елементів. Серологічним дослідженням визначено антиген А системи АВО. Враховуючи отримані результати та групу крові зазначених в ухвалі осіб, не виключено походження виявлених слідів як від самого ОСОБА_5 , так і від ОСОБА_7 (а.с.159-160,т.1).

Даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №462 від 11.10.2019 року встановлено, що у слідах на марлевих тампонах, якими зроблено змиви під час огляду місця події, а саме з поверхні бетонного підмурівка (об. 1). килима (об. 2). лінолеуму (об. 3. 4). знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаних слідах крові виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВО. Кров у слідах на тампонах-змивах може походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген А і може належати як ОСОБА_7 так і ОСОБА_5 (а.с.161-164,т.1).

В судовому засіданні не здобуто доказів, що 01.09.2019 року у ОСОБА_5 були наявні тілесні ушкодження, які б супроводжувалися зовнішньою кровотечею. Обвинувачений в судовому засіданні не спростовував зазначені факти. Також ОСОБА_5 підтвердив, що крім нього та ОСОБА_7 01.09.2019 року в його домогосподарстві інших осіб не було.

Крім наведених доказів, винність обвинуваченого ОСОБА_5 доводиться витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000200 від 01.09.2019 року, постановою заступника начальника СВ Гусятинського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області про внесення змін до ЄРДР від 02.09.2019 року, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000200 від 01.09.2019 року, рапортами поліцейського ГРПП ОСОБА_16 від 01.09.2019 року, від 02.09.2019 року, (а.с. 102-106, т.1).

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом встановлено, що досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання допитаних в суді потерпілого та свідків, досліджених письмових доказів у суду немає.

Порушень процесуального порядку при збиранні органом досудового розслідування доказів та їх відкритті судом не виявлено, відсутні підстави для визнання доказів недопустимими.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Перес проти Франції» від 12.02.2004 вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що потерпілий міг отримати тяжкі тілесні ушкодження при падінні, які він надав під час слідчого експерименту від 03.09.2019 року (а.с.129-131, т.1) перевірялися в суді та спростовуються висновком судово-медичної експертизи №170/162 від 30.09.2019 року, згідно якого утворення тілесних ушкоджень виявлених у трупа ОСОБА_7 за обставин на які вказує ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 03 вересня 2019 року, не є можливим.(а.с.132-133, т.1).

Судом також перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який чітко не пояснив щодо кількості нанесених ним ударів ОСОБА_7 , механізму та локалізації тілесних ушкоджень, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Усуваючи зазначені сумніви, у судове засідання був викликаний експерт ОСОБА_17 , який під час його допиту в суді для роз`яснення висновків судово-медичних експертиз показав, що на підставі ухвал слідчої судді ним було проведено судово-медичні експертизи та складено висновки експерта за №162 та №170/162. Так, під час проведення експертизи у ОСОБА_7 ним були встановлені численні тілесні ушкодження та смерть його настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми голови із забоєм головного мозку та крововиливами під оболонку і в речовину головного мозку. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від не менше як від 4-5 ударів, а можливо і більше, в ділянку голови цілеспрямовано. Всі виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворились від багаторазової дії тупих предметів (предмету), не виключено, що від ударів рук та ніг, не менше 20. Також, у потерпілого виявлено переломи дев`яти ребер з правої сторони та одного з лівої, перелом грудини, розрив селезінки та печінки. Ці тілесні ушкодження не могли утворитись при одному падінні із висоти власного росту та при ударі об поріг, при цьому розмір та висота порогу не має значення. Тілесне ушкодження у вигляді перелому грудини потерпілий цілком ймовірно міг отримати від удару ногою. При цьому експерт наголосив, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не могли утворитись за обставин, на які вказував обвинувачений при проведені слідчого експерименту.

Суд вважає правдивими показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що у зв`язку з станом алкогольного сп`яніння він не пам`ятає механізму та кількісті спричинених ним потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, оскільки, як встановлено даними судово-медичної експертизи № 1169 від 11.09.2019 року, в взірці крові обвинуваченого знайдено етиловий спирт в концентрації - 2,73%0 (проміллє). (а.с. 150-152, т.1).

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять як сам факт спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, в тому числі тяжких, у час, в місці та за обставин, які потягли за собою настання смерті ОСОБА_7 , так і той факт, що такі тілесні ушкодження були умисно спричинені саме ОСОБА_5 .

За нормативним визначенням, умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК).

За встановлених судом фактичних обставин, між обвинуваченим та потерпілим виникли неприязні відносини, обвинувачений з силою наніс руками та ногами множинні удари в голову та різні частини тіла потерпілого. Наведене в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 бажав спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження і його умислом не охоплювалося спричинення смерті потерпілому. Обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав (не міг не передбачати), що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілому. Водночас він не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_5 має нести відповідальність за ту шкоду, яку фактично ним було заподіяно, а саме за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча обвинувачений і не бажав її настання і навіть свідомо не допускав її, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть ОСОБА_7 .

При цьому суд враховує кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого та потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Як встановлено, ОСОБА_5 в емоційному стані, який би суттєво вплинув на його свідомість і діяльність не перебував. Дії його носили послідовний, цілеспрямований характер, що підтверджується даними висновку судово-психіатричної експертизи № 396 від 17.09.2019 року. Тому твердження сторони захисту про те, що обвинувачений перебував в стані сильного душевного хвилювання є необґрунтованими.

Таким чином, суд доходить висновку, що досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, як такі що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа обвинуваченого, зокрема, те, що ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно, попри працездатний вік, не працює, зловживає спиртними напоями. (а.с.176,177, 183).

Як слідує із змісту акту огляду № 300 спеціальної медичної комісії КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» від 17 вересня 2019 року у ОСОБА_5 встановлено розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. (а.с.182, т.1).

Із висновку судово-психіатричної експертизи № 396 від 17.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_5 на період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Обвинувачений за теперішнього часу страждає розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Питання осудності знаходиться в компетенції суду. Не потребує застосування до нього примусових заходів.

Висновок психолога. В досліджуваній ситуації ОСОБА_5 в емоційному стані, який би суттєво вплинув на його свідомість і діяльність не перебував. Дії його носили послідовний, цілеспрямований характер. Крім того його психофізичний стан змінився ще до початку конфлікту під впливом вжитого алкоголю. (с.180-181, т.1).

Судом також враховується те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяну шкоду, потерпілий просить суворо не карати обвинуваченого та призначити ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Наведені обставини суд на підставі ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до наступного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також з урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його посткримінальну поведінку, як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

З врахуванням ступеню тяжкості та обставин вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи винного суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі в межах строку, визначеного в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, тобто на підставі ст. 69 КК України, суд виходить з того, що незважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, ці обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймаючи до уваги те, що обвинувачений вчинив тяжкий умисний злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого потерпілий загинув, життя якого згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю і невід`ємним правом людини. Характер дій ОСОБА_5 , кількість спричинених тілесних ушкоджень вказує на його підвищену суспільну небезпечність. Також судом враховується особа обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання.

Тому відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 1 вересня 2019 року.

На підставі ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_5 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 1 вересня 2019 року (з моменту затримання) по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи №1.4-710/19 від 20.09.2019 року в розмірі 485,05 грн.

Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2019 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG», моделі «GТ-Е21218», SНОМЕР_1 , чорного кольору, кросівки, штани та футболку, що належать ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, слід скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою у Державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)».

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 1 вересня 2019 року.

На підставі ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_5 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 1 вересня 2019 року (з моменту затримання) по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2019 року (№596/1504/19).

Речові докази:

-металевий прут у вигляді гака, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гусятинського ВП ГУ НП в Тернопільській області знищити;

-додаток до протоколу огляду від 01 вересня 2019 року із слідами папілярних узорів та дактилоскопічну карта ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_5 , марлевий тампон із змивом з поверхні бетонного підмурівка, який опечатаний в паперовий конверт із позначенням як «Об. 1»; - марлевий тампон із змивом з поверхні килима, який опечатаний в паперовий конверт із позначенням як «Об. 2»; - марлевий тампон із змивом з поверхні лінолеуму, який опечатаний в паперовий конверт із позначенням як «Об. З»; - марлевий тампон із змивом з поверхні лінолеуму, який опечатаний в паперовий конверт із позначенням як «Об. 4», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG», моделі «GТ-Е21218», SНОМЕР_1 , чорного кольору, кросівки, штани та футболка, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гусятинського ВП ГУ НП в Тернопільській області повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної експертизи №1.4-710/19 від 20.09.2019 року в розмірі 485,05 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору..

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1