Справа № 159/3045/20
Провадження № 1-кс/159/1006/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області клопотання слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 200 301 100 007 90 10.05.19 р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
13.07.20 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшло вище зазначене клопотання, обгрунтоване тим що, в провадженні СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області є матеріали вказаного вище кримінального провадження.Встановлено, що в період з 19 год. 08.05.20 р по 08 год. 09.05.20 р. невстановлена особа шляхом відчинення дверей проникла у новобудову у АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала умивальник овальної форми білого кольору, 5 комплектів кранів фірми «Excellent» та металевий душ, чим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдала майнової шкоди на суму 57 700 грн. В ході обшуку в період з 10 год. 26 хв. по 11 год. 08 хв. 10.07.20 р. за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 2 паперових згортки із насінням, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Покликаючись на ч. 1 ст. 167, ст. 170 КПК України, зазначає, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане вище виявлене та вилучене майно має силу речового доказу у кримінальному провадженні, тому з метою його збереження, є необхідність у накладенні арешту на нього як таке, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України. Просить клопотання задовольнити.
У судове засідання слідчий не з`явився.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, врахувавши позицію прокурора, приходжу до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, зокрема. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Слідчим не наведено достатньо підстав для того, щоб вважати, що з метою збереження тимчасово вилученого майна, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні і містити у собі відомості про обставини вчинення вище зазначеного кримінального правопорушення, необхідно на вказане вище майно накласти арешт.
У справі є докази визнання вказаного вище тимчасово вилученого майна речовим доказом у справі. Однак за фабулою розслідуваного правопорушення у потерпілого насіння (згортки із насінням) не викрадались.
Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 170 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала не оскаржується.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1