УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0002278, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 06.09.2020 року на спец. лінію оператора 102 надійшло повідомлення від працівників Національної гвардії України (пішого патруля «Сабур 300») про те, що 06.09.2020 року під час несення служби на території обслуговування було помічено підозрілу особу, яка представилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на питання чи є при ньому заборонені законом речі чи предмети, пояснив що є ніж та кастет, який в подальшому в ході огляду місця події було вилучено.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання будучи повідомленими належним чином.

Власник майна в судове засідання не з`явився, обов`язок повідомлення такої особи про дату та час судового засідання покладався на сторону обвинувачення, в зв`язку з відсутністю у слідчого судді контактних даних такої особи.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0002278 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Відтак, враховуючи, що в ході проведення огляду місця події було вилучено предмети, які можуть бути обмежені в цивільному обігу, правомірність набуття яких на теперішній час потребує перевірки, в цілях забезпечення проведення необхідних експертних досліджень, беручи до уваги при цьому достатність підстав на теперішній час у слідчого судді вважати, що такі предмети могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідність в забезпеченні збереження таких предметів на теперішній час наявна.
За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилучених речей в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0002278, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, що виявлено та вилучено 06.09.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вавілова, біля буд. 60а, на перехресті з вул. Відважна, напроти буд. 50, а саме на: предмет ззовні схожий на ніж та предмет ззовні схожий на кастет.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1