Справа № 944/4247/20
Провадження №1-кп/944/1035/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові об`єднане кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 10.02.2016 року та за №0000601 від 25.04.2016 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Яворова Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_5 05 лютого 2016 року близько 21 год, знаходячись в приміщенні гаражу, що в АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої із іншою особою та ОСОБА_6 , після чого останній пішов до місця свого проживання, а ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні вказаного гаражу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою домовленістю із іншою особою, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, наздогнали на АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , після чого нанесли йому удари руками та ногами по голові та інших частинах тіла, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість. Скориставшись безпорадним станом потерпілого, інша особа викрала із кишені одягу ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Нокія С5» вартістю 900 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 вартістю 20 гривень та грошові кошти в сумі 100 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_5 та інша особа із місця скоєння кримінального правопорушення втекли, розпорядившись майном здобутим злочинним шляхом у власних потребах. Після нападу, потерпілого ОСОБА_6 було доставлено в реанімаційне відділення Яворівської ЦРЛ з діагнозом: забій м`яких тканин обличчя, перелом кісток носа, закрита черепно-мозкова травма.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 24 квітня 2016 близько 08 год 00 хв, знаходячись з дозволу власниці ОСОБА_7 в приміщенні кімнати її будинку АДРЕСА_4 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою неуважністю мешканців вказаного будинку, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з табуретки мобільний телефон марки «Самсунг GT-E1202» вартістю 495 гривень з двома сім-картами «Київстар» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 загальною вартістю 20 гривень із грошовими коштами на рахунку 35 гривень, які належали ОСОБА_7 , якими ОСОБА_5 в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши їй матеріальну шкоду на суму 550 гривень.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході судового розгляду кримінального провадження між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , на підставі письмових згод потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , було укладено угоду від 05.10.2020 року про визнання винуватості, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 10 місяців із конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки. Згідно ч. 1 ст. 70 КК Украни шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 7 років 10 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу, який нейтрально характеризується за місцем проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, оскільки таке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити до часу набрання вироком законної сили.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що кримінальні правопорушення вчиненні 05.02.2016 року та 24.04.2016 року, а відтак суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року та під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосовує ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 VІІІ.
Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.10.2020 року, укладену між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , на підставі письмових згод потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 10.02.2016 року та за №0000601 від 25.04.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 7 (семи) років 10 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 (семи) років 10 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 27.04.2016 року, зарахувати у строк відбування покарання час перебування під вартою за період з 27.04.2016 року по 23.06.2017 року та з 13.02.2018 року до дня набрання вироком законної сили.
В порядку ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року та з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання час його перебування під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» за період з 27.04.2016 по 23.06.2017 року та з 13.02.2018 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити до часу набрання вироком законної сили.
Речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Самсунг GT-E1202» з двома сім-картками «Київстар» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити за нею.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1