Справа № 142/681/20
Провадження № 1-кп/147/17/21
УХВАЛА

05 січня 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суду Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
з участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду №1 в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000071 від 24.06.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
встановив:
18.09.2020 р. в провадження суду з Вінницького апеляційного суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт від 17.09.2020 року у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Ухвалою суду від 06.10.2020 р. дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду у закритому судовому засіданні.
05.01.2021 року прокурором було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, вказав, що до обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 проживав без реєстрації в с. Ставки Піщанського району Вінницької області, а зареєстрований в смт. Красні Окна Одеської області, а тому обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є недоцільним.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 , оскільки воно є необґрунтованим, а зазначені ризики не доведені. Просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації, оскільки прокурором не обґрунтовано неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вказав, що має зареєстроване місце проживання. На запитання суду повідомив, що проживає один, близьких родичів немає.
Потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 12 січня 2021 року, але завершити розгляд кримінального провадження до цієї дати неможливо у зв`язку з складністю справи, необхідністю допиту свідків, дослідження матеріалів кримінального провадження.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зокрема, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).
При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 відповідно до ст. 178 КПК України суд ураховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я та той факт, що він за місцем реєстрації проживає одиноко, близьких родичів не має, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків, а тому дані обставини виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого. Крім того, судом не допитано свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на можливість впливу обвинуваченого на останніх до їх допиту судом.
Даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановлених судом ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків.
Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Разом з тим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Обвинуваченим та його захисником в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 331 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Красні Окни Одеської області, який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 06 березня 2021 року включно.
В судовому засіданні оголосити перерву до 29 січня 2021 року 13-00 год.
Ухвалу може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.

Суддя ОСОБА_1