Ухвала
26 січня 2021 року

м. Київ
справа № 201/9666/20
провадження № 51-324ск21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного
кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 22 жовтня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_5 та зобов`язано уповноважену особу прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку вказаного судового рішення. Вважає відмову у відкритті провадження за її апеляційною скаргою необґрунтованою, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додану до неї копію ухвали апеляційного суду, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з вимогами частини 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвали слідчого судді можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених КПК.
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1 та 2

ст. 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній. Цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.
Як правильно зазначено апеляційним судом, постановлена у цьому провадженні ухвала слідчого судді, якою задоволено скаргу ОСОБА_5 та зобов`язано уповноважену особу прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, до вказаного переліку не входить.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, установивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, і таку ухвалу постановлено слідчим суддею в межах його компетенції, прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо необхідності врахування Рішення Конституційного Суду України (далі КСУ) № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року є необґрунтованими, з огляду на таке. Відповідно до п. 5 цього Рішення КСУ, звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК). Законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Таким чином, у згаданому Рішенні йдеться про забезпечення права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді саме особою, яка зверталася із заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення, у разі якщо у внесенні таких відомостей до ЄРДР відмовлено.
Оскільки ОСОБА_4 такою особою не є, а рішенням слідчого судді задоволено скаргу ОСОБА_5 про внесення відомостей до ЄРДР, то посилання на те, що це Рішення КСУ надає можливість оскарження рішення слідчого судді особою, яка не оскаржує дії чи бездіяльності слідчого, не є прийнятним.
Верховним Судом не встановлено обставин, які були б підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада

2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3