Провадження № 1кп/202/420/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000624 від 04.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, має неповну вищу освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2020 року, приблизно о 22:20 годині, ОСОБА_6 проходив біля будинку №80 по вул. Байкальській у м. Дніпро, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 та почав з ним спілкуватись, ображаючи при цьому честь та гідність останнього та безпідставно провокуючи конфлікт. В цей момент до них підійшла ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 разом з нею, із метою уникнення конфлікту, відійшли від ОСОБА_6 та направились в бік будинку АДРЕСА_3 .
Після чого, того ж дня, близько 22:30 години, ОСОБА_6 , безпідставно, на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до потерпілого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, наздогнав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проходили біля буд. АДРЕСА_3 , та знаходячись по відношенню до ОСОБА_7 позаду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, бажаючи їх настання, розуміючи, що застосовуючи свою фізичну силу, може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, вдарив своєю ногою по ногам останнього, внаслідок чого ОСОБА_7 впав правим боком на асфальт. Після цього, ОСОБА_7 піднявся на ноги та в цей момент ОСОБА_6 , не зупинившись на досягнутому, наніс йому один удар правою ногою в область голови та не менше двох ударів кулаками по обличчю з лівої сторони та в область голови ліворуч та один удар в ліве плече, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на землю.
Відповідно до висновку експерта №1564е від 17.06.2020 року, ОСОБА_6 своїми злочинними діями спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:
- синця лівої кисті, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень;
- закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня з численними вогнищами забиття речовини головного мозку в скроневій частці ліворуч та тім`яній частці праворуч, гострої субдуральної гематоми лобної області ліворуч, гострої епідуральної гематоми ліворуч тім`яно-скроневої ділянки, гострої епідуральної гематоми тім`яної ділянки праворуч, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому лівої тім`яної кістки ліворуч з переходом на луску скроневої кістки, синця у лівій параорбітальній області, стану після носової та ротової кровотечі, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті, 03.05.2020 року зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , та на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до останнього, завдав йому спочатку удар по ногам, а потім численні удари в область голови і обличчя. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у його відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, письмові докази, зокрема протоколи проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, потерпілого, свідка, висновки експертиз, якими підтверджено нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та те що механізм спричинення тілесних ушкоджень співпадає з механізмом, який було зазначено ОСОБА_9 під час слідчого експерименту та дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, наявність обставин справи, які не лише характеризують особу винного і вчинений ним злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_6 , відповідно до своїх моральних якостей і невтраченого почуття обов`язку перед державою, суспільством та потерпілими заслуговує на довіру й може виправитися без застосування до нього реального покарання.

Такий висновок суду ґрунтується на аналізі вчиненого злочину, встановленої судом можливості досягнення мети покарання без його відбування, віку обвинуваченого 23 роки, його щирого каяття, відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілому, тому суд призначає покарання з випробуванням.
Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а й буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Звільнити з-під варти в залі суду.
У разі звернення вироку суду до виконання, в частині відбування реального строку покарання у вигляді позбавлення волі, зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 03 травня 2020 року по 23 липня 2020 року.
Речові докази: куртку синього кольору, джинси темно-сірого кольору, - передати власнику за належністю.
Зразок крові потерпілого ОСОБА_7 , - знищити.
Історію хвороби №Є3040 на ім`я потерпілого ОСОБА_7 залишити КП «ДОКЛ ім. Мечнікова» ДОР.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1