УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ТОВ «Дніпро-Вендор» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
17 серпня 2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшла скарга представника ТОВ «Дніпро Вендор» адвоката ОСОБА_3 , в якій він, посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив зобов`язати старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 , яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000017 від 06 лютого 2018 року, повернути підприємству майно, тимчасово вилучене 27 липня 2020 року згідно опису вилучених речей і документів, що наведений в протоколі обшуку від 27 липня 2020 року, в тому числі: - готівкові кошти в сумі 605 540 грн., особові справи Дніпропетровської філії ТОВ «Дніпро-Вендор», первинну бухгалтерську документації Дніпровської філії ТОВ «Дніпро-Вендор».

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Старший слідчий з ОВС 2-го СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000017 від 06 лютого 2018 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. При цьому, неявка слідчого у відповідності до ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши позицію адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ФР ОВП ДФС здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

27 липня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року проведено обшук за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 110-А, в ході якого було виявлено та вилучено майно відповідно до опису вилучених речей і документів, що наведений в протоколі обшуку від 27 липня 2020 року та в тому числі: грошові кошти в сумі 605 540 грн., особові справи Дніпропетровської філії ТОВ «Дніпро-Вендор», первинну бухгалтерську документації Дніпровської філії ТОВ «Дніпро-Вендор».

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, орган досудового розслідування з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого 27 липня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року в рамках кримінального провадження № 0000017 від 06 лютого 2018 року, не звертався, арешт на вказане майно не накладався, зазначене майно станом на день розгляду скарги ТОВ «Дніпро-Вендор» не повернуто.

При цьому, старший слідчий з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 03 серпня 2020 року звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту лише на тимчасове вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти у сумі 605 540 грн. Однак ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Таким чином, оскільки старшим слідчим ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 тимчасове вилучене майно, згідно опису вилучених речей і документів, що наведений в протоколі обшуку від 27 липня 2020 року не повернуто, що свідчить про безпідставність утримання такого майна, яке в силу положень ст. 169 КПК України підлягає негайному поверненню ТОВ «Дніпро Вендор».

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом із цим, будь-яких додаткових доводів щодо необхідності продовження утримання тимчасово вилученого майна чи накладення арешту на таке майно слідчому судді не надано.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги представника ТОВ «Дніпро-Вендор» та підтверджували обставини, які є підставою для продовження утримання такого тимчасово вилученого майна та його значення у кримінальному провадженні № 0000017 від 06 лютого 2018 року, судом не встановлено, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи скарги є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя також виходить із загальних засад кримінального провадження, зокрема принципу недоторканності права власності, закріпленого у ст. 16 КПК України, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. Аналогічна позиція викладена й у ч. 4 ст. 41 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним, а також у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», відповідно до якої кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги представника ТОВ «Дніпро-Вендор» адвоката ОСОБА_3 та зобов`язання старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 чи іншого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 000017 від 06 лютого 2018 року, негайно повернути підприємству майно, тимчасово вилучене 27 липня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 7, 16, 167-169, 171, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу представника ТОВ «Дніпро-Вендор» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 , або іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000017, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, негайно повернути ТОВ «Дніпро-Вендор» майно, тимчасово вилучене 27 липня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 110-А, а саме: грошові кошти в сумі 605 540,00 грн.; особові справи співробітників Дніпровської філії ТОВ «Дніпро-Вендор»; первинну бухгалтерську документацію Дніпровської філії ТОВ «Дніпро-Вендор» та інші речі, які були вилучені під час вказаного обшуку, згідно опису вилучених речей і документів відповідно до протоколу обшуку від 27 липня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1