КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3870/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року скасовано постанову прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0002562.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова прокурора від 31 березня 2020 року не відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, є неповною та необґрунтованою, не розглянуто питання, викладенні в клопотанні, в повному обсязі.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року.
На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала винесена з порушенням вимог ст.ст. 7, 22, 303, 370 КПК України, при цьому слідчий суддя, задовольнивши скаргу захисника, вийшов за межі своїх повноважень, чим фактично допустив втручання у процесуальну діяльність прокурора.
Зокрема, як стверджує апелянт, постанова прокурора від 31 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, не є предметом оскарження під час досудового розслідування з огляду на положення ч. 1 ст. 303 КПК України. До того ж на дату прийняття слідчим суддею рішення за результатами розгляду скарги обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002562 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_13 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України вже було передано до Солом`янського районного суду м. Києва.
Право на апеляційне оскарження ухвали прокурор обґрунтовує тим, що слідчий суддя постановив судове рішення, вийшовши за межі своїх повноважень, отже таке право підлягає забезпеченню на підставі ч. 6 ст. 9, п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув, про поважність причин неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду не подав. А тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання щодо можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2020 року колегія суддів враховує наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Водночас, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, в тому числі за відсутності відповідних повноважень, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 24 КПК України, що його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, які встановлюють, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на те, що скаргу захисника ОСОБА_7 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0002562, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, розглянуто слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва з прийняттям рішення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, така ухвала слідчого судді, на переконання колегії суддів, підлягає апеляційному оскарженню.

Що стосується апеляційних доводів прокурора, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК України. Статтями 303, 304 КПК України визначено які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги. Іншими нормами Глави 26 КПК України визначено порядок та умови розгляду окремих скарг, регламентовано повноваження слідчого судді, які можуть бути ним реалізовані за результатами такого розгляду.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Разом із цим, за змістом ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не були і доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є прийнятними.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 13 квітня 2020 року звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання захисника в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0002562.
За змістом указаного процесуального рішення прокурора, захисником у клопотанні порушувалося питання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Отже постанова прокурора від 31 березня 2020 року, виходячи з вимог ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню за правилами Глави 26 КПК України, оскільки клопотання захисника про закриття кримінального провадження, у задоволенні якого прокурором було відмовлено, не пов`язане з існуванням підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Проте слідчий суддя, розглянувши скаргу по суті вимог захисника, прийняв рішення про її задоволення та скасував постанову прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31 березня 2020 року, чим фактично вийшов за межі своїх повноважень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у відкритті провадження, згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, за скаргою захисника ОСОБА_7 , як такою, що подана на рішення прокурора, що не підлягає оскарженню за правилами Глави 26 КПК України. А тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року, якою скасовано постанову прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0002562, - скасувати.

У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 на постанову прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002562, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4