Справа № 461/548/21
Провадження № 1-кс/461/564/21
УХВАЛА

27.01.2021 року. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача - інспектора сектору дізнання Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання від 25 грудня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001625 від 02.06.2020 року,-

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з скаргою на на бездіяльність інспектора сектору дізнання Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання від 25 грудня 2020 року в ході розслідування кримінального провадження кримінального провадження № 0001625 від 02.06.2020 року. Мотивуючи її тим, у провадженні слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄДРДР за № 0001625 від 02.06.2020 року за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Заявник зазначає, що нею були подані клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_6 щодо обставин, які стали підставою для порушення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001625 від 02.06.2020 року, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки сторона захисту вважає, що в даному кримінальному провадженні існує першочергова необхідність у проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_6 , оскільки саме його покази в майбутньому матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім того, заявником було подане клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якій сторона захисту просила звернутись до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів ОСОБА_6 для виїмки оригіналу Договору про повернення коштів від 23.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , оскільки вважає, що у потерпілого ОСОБА_4 та його захисника є наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Проте дані клопотання слідчим Галицького ВП ОСОБА_7 були розглянуті не належним чином та всупереч ст. 220 КПК України. Підтвердженням цьому є відповідь від 04.01.2020 року адресована адвокату ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, вважає, що розглянуті дізнавачем Галицького ВП ОСОБА_7 клопотання від 25 грудня 2020 року у формі відповіді були передчасними, необґрунтованими, та без надання їм належної правової оцінки, у зв`язку із чим, просить скаргу задовольнити.

В судове засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, скерувала на адресу суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, просила таку задовольнити з мотивів, викладених у ній.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності суб`єкта оскарження та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001625 від 02.06.2020 року за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження розпочате на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 21.05.2020 року, за скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб Галицького ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 23.04.2020 року, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, адвокатом ОСОБА_3 25.12.2020 року були подані клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_6 щодо обставин, які стали підставою для порушення кримінального провадження № 0001625 від 02.06.2020 року, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки сторона захисту вважає, що в даному кримінальному провадженні існує першочергова необхідність у проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_6 , оскільки саме його покази в майбутньому матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також, адвокатом ОСОБА_3 було подане клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якій сторона захисту просила звернутись до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів ОСОБА_6 для виїмки оригіналу Договору про повернення коштів від 23.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , оскільки вважає, що у потерпілого ОСОБА_4 та його захисника є наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

З відповіді дізнавача - інспектора сектору дізнання Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 04.01.2021 року №20/37/01-21 вбачається, що із наявних матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 не є стороною вказаного кримінального провадження, а його процесуальний статус - свідок, а тому подані клопотання у СД Галицького ВП не можуть бути розглянуті.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.п.1,9-1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

У частині 3 вказаної статті зазначено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.

Постанови про відмову в визнанні ОСОБА_4 потерпілим прийнято не було, а відповідь клопотання захисника ОСОБА_3 , від 25.12.2020 року, в порядку ст. 220 КПК України, була надана у формі листа №20/37/01-21 від 04.01.2021 року, що не відповідає положенням КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України: рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Разом з тим, звертаю увагу заявника на те, що згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

З урахуванням викладеного, з огляду на передбачений кримінальним процесуальним законом обов`язок у триденний строк розглянути клопотання, та те що слідчим не постановлено вмотивованих постанов, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 115, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача в кримінальному провадженні задоволити.

Зобов`язати дізнавача - інспектора сектору дізнання Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання від 25 грудня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001625 від 02.06.2020 року, відповідно до вимог ст.ст. 110, 220 Кримінального процесуального Кодексу України та про прийняте рішення повідомити скаржника відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

У відповідності до ст. 535 КПК України копію ухвали надіслати Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для виконання та повідомлення суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Повний текст ухвали виготовлено 27.01.2021 року.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1