Дата документу 13.10.2020 Справа № 310/6366/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 310/6366/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1098/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11», строком до 08.11.2020 включно,

встановила:
Згідно зі змістом судового рішення, 12.09.2020 року слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням, в якому ставилося питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтуванні клопотання зазначеного органом досудового розслідування наступне. Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині червня 2020 року у ОСОБА_7 виник умисел на незаконний збут наркотичного засобу метадону, обіг якого обмежено, наркозаленим особам на території міста Бердянськ шляхом так званих закладок.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 на початку серпня 2020 року вступив у злочину змогу з невстановленою під час досудового розслідування жінкою, відповідно до якої, ОСОБА_7 повинен був отримувати від неї розфасований наркотичний засіб, після чого розкладати згортки з наркотичним засобам на території міста Бердянськ, тим самим збувати наркотичний засіб шляхом так званих закладок, про які повідомляти останню за допомогою мобільного зв`язку.

Далі, реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з середини червня 2020 року по 09 вересня 2020 року забирав у визначених невстановленому жінкою місцях, згортки з наркотичним засобом метадон, тим самим, здійснював їх придбання з метою збуту. Після чого, вказаний наркотичний засіб ОСОБА_10 , незаконно зберігаючи з метою з буту, розкладував на території місця Бердянськ, тим самим збував їх шляхом так званих закладок, та про місця знаходження згортків повідомляв невстановлену в ході досудового розслідування жінку.

Досудовим слідством також встановлено, що 09.09.2020 ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за вказівкою невстановленої під час досудового розслідування жінкою, приблизно о 12.40 годин 09.09.2020 у відділенні Нової Пошти №10, підозрюваний отримав посилку з розфасованим наркотичним засобом, тим самим незаконно придбав його з метою подальшого збуту.

10.09.2020 в ході проведення санкціонованого обшуку працівниками поліції за місце проживання підозрюваного було виявлено та вилучено 17 згортків з порошкоподібною речовиною (метадон), які ОСОБА_7 незаконно придбав з метою подальшого збуту.

Вина ОСОБА_7 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами: протокол обшуку за адресою проживання ОСОБА_7 ; 17 згортків з порошкоподібною речовиною (метадон); електронні ваги; картонна коробка, у якій знаходяться фрагменти полімеру у кількості 49 штук з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; мобільний телефон; протокол огляду мобільного телефону; висновок експерта №14-145 від 11.09.2020.

Суд першої інстанції враховуючи особу підозрюваного та матеріали провадження дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що до підозрюваного не можливо застосувати альтернативний запобіжний захід, окрім тримання під вартою, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки останній є залежним від наркотичних засобів та може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник, посилається на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_7 , раніше не судимий, повністю визнав себе винним, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, є батьки та цивільна дружина, родина, має професійно-технічну освіту, неофіційно працював. Власник будинку не заперечує надати свою жилу площу для того, щоб підозрюваний міг відбувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_7 допомагає слідству та суду розібратися у ситуації, яка склалась. Жодний ризик передбаченого ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.

Просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 12.09.2020 та постановити нову ухвалу обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 дій є обґрунтованою у тій мірі, яка достатня на цій стадії кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні на теперішній стадій процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про відсутність вказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

На переконання колегії суддів заявлені у клопотанні ризики дійсно існують. Так, матеріали додані до клопотання свідчать, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, має можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду. Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, які інкримінуються обвинуваченому, відомостей про його особу, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Щодо не врахування слідчим суддею під час розгляду клопотання даних про особу підозрюваного, та невідповідність висновків про відсутність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного фактичним обставинам справи. Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя належним чином врахував дані, що характеризують особу підозрюваного. Наявність у підозрюваного постійного місця проживання та родини, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховані усі обставини кримінального провадження і відомості про особу підозрюваного, тому висновок про існування заявлених ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким неможливо при застосуванні до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у цьому кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що запобіжний захід може бути застосовано в межах строку досудового розслідування, яке на даний час закінчено та 30.09.2020 обвинувальний акт направлено до суду для судового розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4