Провадження № 1-кс/127/9822/20
У Х В А Л А
Іменем України
07 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4
захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янка, Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 07.10.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, за невстановлених обставин вступили між собою у попередню змову на спільне викрадення грошових коштів із банкоматів, шляхом умисного їх пошкодження.

Реалізовуючи свій план, 05.07.2020 близько 03:21, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де біля входу до магазину «Оптовичок» знаходився банкомат акціонерного товариства державний банк «ПриватБанк», в якому на той час знаходились кошти в сумі 929 100 грн.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені слідством особи, підійшли до зазначеного банкомату АТ ДБ «ПриватБанку», де із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї конструкції «Калашникова» здійснили близько 150 пострілів по банкомату та застосували невстановлений вибуховий пристрій. Вказаними діями пошкоджено захисні елементи банкомату та звільнено доступ до касет з грошовими коштами.

Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені слідством особами, таємно викрали грошові кошти в сумі 929 100 гривень, які знаходились у вищевказаному пошкодженому банкоматі АТ ДБ «ПриватБанку, що у 884 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 році становить 1051 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах, поєднаному з проникненням у сховище.

Крім того, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, продовжуючи реалізовувати свій план, 21.08.2020 о 04:11 год., прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де біля входу до магазину «Дует» знаходився банкомат акціонерного товариства державний банк «ПриватБанк», у якому на той час знаходились кошти в сумі 230 200 гривень.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлені слідством особи, підійшли до зазначеного банкомату АТ ДБ «ПриватБанку», де через отвір видачі грошових коштів застосували невстановлену газоподібну вибухову речовину та здійснили його підрив.

Спричинені вибухом пошкодження банкомату та спрацювання охоронюваної сигналізації не надали можливості ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленим слідством особам, забрати грошові кошти, а тому, не бажаючи бути викритими, останні покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме заволодіння грошовими коштами акціонерного товариства державний банк "ПриватБанк" у сумі 230 200 гривень, яка в понад 183 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який в 2020 році становить 1051 грн., та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України становить значну шкоду, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, що завдало значної шкоди потерпілому.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Мар`янівка, Гайсинського р-ну Вінницької обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 277 КПК України 23.09.2020 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

23.09.2020 вручити ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру не вдалося, оскільки ОСОБА_8 переховувався від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження було не відоме. Дане повідомлення про підозру 23.09.2020 направлено поштою за місцем реєстрації та проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 , а також АДРЕСА_2 .

23.09.2020 постановою слідчого оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 та в подальшому 24.09.2020 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

06 жовтня 2020 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було встановлено, та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення громадянина ОСОБА_9 від 05.07.2020;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколами ОМП від 05.07.2020;

- висновком судової біологічної експертизи №883 від 21.09.2020;

- висновком судової біологічної експертизи №621 від 02.09.2020;

- протоколами ОМП від 21.08.2020;

- висновком судової біологічної експертизи №945 від 22.09.2020;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 177 КК України існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахування того що вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначене свідчить про наявності достатніх підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу і неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Беручи до уваги вище викладене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, встановлені досудовим розслідуванням обставини, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти існуючим ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати дл підозрюваноого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім того просив визначити останньому заставу в розмірі 950000 гривень, яка обгрунтовується розміром завданої шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо поданого клопотання посилаючись на те, що підозра оголошена ОСОБА_4 є необгрунтованою, оскільки доказів причетності ОСОБА_4 до вчиненого правопорушення слідчим до клопотання не додано. Крім того, що стосується розміру застави, яку просив визначити прокурор, то на думку захисника, розмір застави не грунтується на засадах розумності. З огляду на вказане адвокат ОСОБА_5 просив не застосовувати щодо його підзахисного жодного запобіжного заходу, або ж розглянути можливість застосування щодо ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту чи домашнього арешту у певну пору доби, або ж визначити підозрюваному заставу в межах, передбачених статтею 182 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000236, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, за невстановлених обставин вступили між собою у попередню змову на спільне викрадення грошових коштів із банкоматів, шляхом умисного їх пошкодження.
Реалізовуючи свій план, 05.07.2020 близько 03:21, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де біля входу до магазину «Оптовичок» знаходився банкомат акціонерного товариства державний банк «ПриватБанк», в якому на той час знаходились кошти в сумі 929 100 грн.
Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені слідством особи, підійшли до зазначеного банкомату АТ ДБ «ПриватБанку», де із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї конструкції «Калашникова» здійснили близько 150 пострілів по банкомату та застосували невстановлений вибуховий пристрій. Вказаними діями пошкоджено захисні елементи банкомату та звільнено доступ до касет з грошовими коштами.
Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені слідством особами, таємно викрали грошові кошти в сумі 929 100 гривень, які знаходились у вищевказаному пошкодженому банкоматі АТ ДБ «ПриватБанку, що у 884 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 році становить 1051 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах, поєднаному з проникненням у сховище.
Крім того, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, продовжуючи реалізовувати свій план, 21.08.2020 о 04:11 год., прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де біля входу до магазину «Дует» знаходився банкомат акціонерного товариства державний банк «ПриватБанк», у якому на той час знаходились кошти в сумі 230 200 гривень.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлені слідством особи, підійшли до зазначеного банкомату АТ ДБ «ПриватБанку», де через отвір видачі грошових коштів застосували невстановлену газоподібну вибухову речовину та здійснили його підрив.
Спричинені вибухом пошкодження банкомату та спрацювання охоронюваної сигналізації не надали можливості ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленим слідством особам, забрати грошові кошти, а тому, не бажаючи бути викритими, останні покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме заволодіння грошовими коштами акціонерного товариства державний банк "ПриватБанк" у сумі 230 200 гривень, яка в понад 183 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який в 2020 році становить 1051 грн., та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України становить значну шкоду, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
23.09.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення громадянина ОСОБА_9 від 05.07.2020; протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_9 ; протоколів ОМП від 05.07.2020; висновку судової біологічної експертизи №883 від 21.09.2020; висновку судової біологічної експертизи №621 від 02.09.2020; протоколів ОМП від 21.08.2020; висновку судової біологічної експертизи №945 від 22.09.2020; іншими матеріалами кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України обґрунтована.
Зокрема, з висновку судової біологічної експертизи №945 від 22.09.2020, вбачається, що - на наданих для експертного дослідження об`єктах, а саме: пластиковому стакані (об`єкт № 1), білого кольору залишеному ОСОБА_8 та пластиковому мундштуку (об`єкт № 2), прозорого кольору від приладу «Drager Alcotest» залишеному ОСОБА_10 , виявлені клітини з ядрами.
- в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на наданих для експертного дослідження об`єктах, а саме: пластиковому стакані (об`єкт № 1), білого кольору залишеному ОСОБА_8 та пластиковому мундштуку (об`єкт № 2), прозорого кольору від приладу «Drager Alcotest» залишеного ОСОБА_4 , які наведені в таблиці результатів дослідження.
- генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на наданих для експертного дослідження пластиковому стакані (об`єкт № 1), металевому запобіжному важелі № 2 (об`єкт № 14 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 06.08.2020 № 623), двох поліетиленових пакетів (об`єкти №, № 2, 3 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 04.09.2020 № 882 сумці (рюкзаку) зеленого кольору (об`єкт № 2 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 21.09.2020 № 929), збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.
- генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на наданих для експертного дослідження пластиковому мундштуку (об`єкт № 2), змиві з лотка банкомата (об`єкт № 6 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 21.09.2020 № 883), металевих предметах зовні схожих на гільзи калібру 5.45 мм (об`єкт № 12 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 02.09.2020 № 621) збігаються між собою та належать іншій невстановленій особі чоловічої генетичної статі.
Отже, з даного висновку вбачається фігурування ОСОБА_4 при подіях щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України, а саме підриву банкомату Приват Банку та таємного викрадення грошових коштів.
У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обгрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 3 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)
Таким чином, на думку суду, визначення застави навіть у максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та у разі доведеності його винуватості йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на досить тривалий строк, яке належить відбувати лише реально. Крім того, в результаті вчиненого злочину було завдано матеріальну шкоду більше 1000000 грн. (929100 грн. - викрадені кошти та вартість пошкоджених банкоматів, яка на даний час не встановлена).
З огляду на наведене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення підозрюваному застави у розмірі 950000 грн., оскільки саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 листопада 2020 року (включно).
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 листопада 2020 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 950000,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят тисяч), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
4. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5. утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя