печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000298 від 20.03.2020, -

В С Т А Н О В И В :

06.07.2020 адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД» звернулось до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000298 від 20.03.2020 під час обшуку за адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 від 20.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора.
01-02.06.2020 р., на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 р. у справі №757/21469/20-к, старшим слідчим ГСУ НПУ ОСОБА_5 , із залученням понад 10 невстановлених осіб, проведено обшук за адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13, в ході чого вилучено майно та документи ТОВ «Імперія. Табак. Лтд».
Судовим розглядом встановлено, що 01-02.06.2020 р., за адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13 старшим слідчим ГСУ НПУ ОСОБА_5 , із залученням понад 10 невстановлених осіб, проведено обшук, в ході чого незаконно вилучено майно та документи ТОВ «Імперія. Табак. Лтд».
Так, за запитом представника підприємства, який прибув до місця проведення слідчої дії 01.06.2020 р. о 15:00, слідчим, на підтвердження характеру вчинюваних дій, надано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 р. у справі №757/21469/20-к, якою, як зазначив останній, санкціоновано відшукання та вилучення предметів, які можуть використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення (ємкості із залишками речовин та рідин, станки, сушильні апарати, подрібнюючі системи, тощо), а також дозвіл на відшукання та вилучення фальсифікованої та сурогатної продукції.
Водночас, текст ухвали (а саме, аналіз викладу мотивувальної частини), вказує на те, що дозвіл на проникнення надано саме з підстав необхідності відшукання речей, які матимуть доказове значення для розслідування провадження в контексті визначеної кримінально-правової кваліфікації.
Таким чином, слідчим суддею надано дозвіл на відшукання самих тих речей і документів, що прямо стосуються предмета доказування і можуть бути використані органом досудового розслідування як докази в контексті обставин, що підлягають доказуванню.
У відповідності до протоколу обшуку, станом на 10:20 01.06.2020 (момент, коли розпочато обшук), слідчим як власника приміщень, у яких планується проводити обшук визначено ОСОБА_6 , що, однак, не відповідало дійсним обставинам, оскільки ОСОБА_6 є орендарем земельної ділянки та володільцем деяких складських приміщень.
Власником інших приміщень, на правах суборенди, розташованих на вказаній земельній ділянці, є ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД», про що на візуально доступних місцям підприємством розміщено відповідну інформацію, в тому числі щодо укладення правочину на отримання правової допомоги із відповідним адвокатським об`єднанням.
Так, про те, що у частині приміщень здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Імперія.Табак.Лтд», ОСОБА_6 було від початку повідомлено слідчого ОСОБА_7 та заявлено клопотання про зупинення проведення обшуку до прибуття адвокатів, на що останній, однак, умисно не звернув уваги, вказавши у протоколі, що на пропозицію слідчого добровільно видати відшукувані речі та документи ОСОБА_6 повідомив, що у нього вказаних речей і документів немає.
Представник особи, яка звернулась зі скаргою адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у скарзі.

Представник ГСУ НП України у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію представника особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Відповідно до матеріалів судового провадження та долучених до нього документів встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 від 20.03.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора України.
Судовим розглядом встановлено, що 01-02.06.2020 р., на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 р. у справі №757/21469/20-к, старшим слідчим ГСУ НПУ ОСОБА_5 , із залученням понад 10 невстановлених осіб, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого вилучено майно та документи ТОВ «Імперія. Табак. Лтд».
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 р. № 757/21469/20-к надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: мОдеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13, що належить Любашівській селищній раді, та яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 згідно договору оренди землі.
В той же час, відповідно до матеріалів скарги вбачається, що обшук фактично проводився в ТОВ «Імперія. Табак. Лтд», тобто обшук проведений стороною обвинувачення не за адресою, вказаною в ухвалі слідчого судді, а тому, вилучені речі та документи, вказані в протоколі проведення обшуку від 01-02.06.2020 р., не можуть вважатися такими, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді, в розумінні ст. 236 КПК України.
Відповідності до ст. 233 КПК України прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Враховуючи, що факт проведення обшуку не на підставі ухвали слідчого судді, не оспорюється слідчим у своїх запереченнях, на виконання вимог ст. 233 КПК України, сторона обвинувачення мала б звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді.
Однак, слідчому судді не надано належних, допустимих та достовірних доказів, щодо звернення органу досудового розслідування до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного майна, або з клопотанням про проведення обшуку за вказаною адресою на виконання положень ст. 233 КПК України, відтак, вилучене 01-02.06.2020 р. в ході проведення за адресою: мОдеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13, що належить Любашівській селищній раді, та яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 згідно договору оренди землі, а власником приміщень, на правах суборенди, розташованих на вказаній земельній ділянці, є ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД» майно - є тимчасово вилученим майном, а тому має застосовуватися порядок, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.
Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.
У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, частинами 1, 5 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Така позиція також узгоджується із ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25.10.2012 р.).
ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 р., Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007 р.).
У своєму рішенні від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, визначений у ст. 23 КПК України, відповідно до якого не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження, а відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а також ту обставину, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, і в силу ст. 26 КПК України є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, представником органу досудового розслідування в письмових запереченнях, поданих до суду, не надано докладних відомостей та не долучено належних, достовірних та допустимих доказів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання вилученого 01-02.06.2020 р. в ході проведення обшуку за адресою: мОдеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13, що належить Любашівській селищній раді, та яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 згідно договору оренди землі, а власником приміщень, на правах суборенди, розташованих на вказаній земельній ділянці, є ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД» майна, та що на нього було накладено арешт як на тимчасово вилучене, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ТОВ «Імперія. Табак. Лтд» належним їй майном.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення вилученого 01-02.06.2020 р. в ході проведення обшуку за адресою: мОдеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13, що належить Любашівській селищній раді, та яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 згідно договору оренди землі, а власником приміщень, на правах суборенди, розташованих на вказаній земельній ділянці, є ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД» майна, його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 01-02.06.2020 р. в ході проведення обшуку за адресою: мОдеська обл., смт. Любашівка, вул. Лермонтова, 13, що належить Любашівській селищній раді, та яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 згідно договору оренди землі, а власником приміщень, на правах суборенди, розташованих на вказаній земельній ділянці, є ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД», яку необхідно усунути шляхом зобов`язання повернути вилучене майно власнику відповідно до пункту 4 ч.1 ст. 169 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ТОВ «Імперія.Табак.ЛТД» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000298 від 20.03.2020 задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000298 від 20.03.2020, повернути тимчасово вилучене майно, вилучене в ході обшуку 01-02 червня 2020 року ТОВ «Імперія.Табак.Лтд» тимчасово вилучене майно, а саме:
- Договір поставки №PL 75/20 від 06.04.2020 р. на 2 арк.
- Штамп ООО «Експрес Фаворит», відтиск якого міститься у протоколі обшуку.
- Картонна коробка, в якій розсипом знаходяться сигарети «Regina».
- Мобільний телефон Astro, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .
- Блокнот синього кольору «Germany» з рукописними записами.
- 151 коробка сигарет «Regina Blue» з фільтром зі штрих-кодом 42, в кожній з яких знаходиться 500 пачок сигарет, запаяних поліетиленом по 10 штук.
- 450 коробок сигарет «Regina Red» з фільтром зі штрих-кодом 173, в кожній з яких знаходиться 500 пачок сигарет, запаяних поліетиленом по 10 штук.
- 742 коробки з фільтром для сигарет з надписом «Monoacetate filter rods 108 мн Д 7-7,5 см», в яких, відповідно до маркування, знаходиться 4500 +/- 1,5% фільтрів.
- 91 бабіна змотаного паперу з логотипом по краю «Regina».
- 86 бабін змотаного паперу з логотипом «D&B Company».
- 50 бабін паперу без логотипу.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет з логотипом «Regina Red» у кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет з логотипом «Regina Red» у кількості 210 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет з логотипом «Regina Blue» у кількості 104 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Red» в кількості 209 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «Regina Red» у кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Blue» в кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Red» в кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Red» в кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Red» в кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Blue» в кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Red Blank RC» в кількості 209 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «D&B Comfort Red Blank RC» в кількості 204 000 шт. відповідно до маркування.
- Запакована палета, в якій знаходяться нерозрізані пачки з-під сигарет «Regina Red RC Blank RS» в кількості 156 000 шт. відповідно до маркування.
- 2 запаковані палети сигаретного паперу, по 4 рулони у кожній, у кожному з яких знаходиться по 34 бабіни з папером (всього 272 бабіни).
- 118 картонних коробок з наклейкою на кожній «Dubao 2 cut filler», всередині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного характеру.
- 11 картонних коробів, в кожному з яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження різних відтінків коричневого кольору.
- Установка для виробництва безфільтрових сигарет «Dekajet» №14/135.
- Установка для виробництва фільтрованих сигарет типу «Mark-8» без серійного номеру.
- Пакувальна установка Packe QU-100, 2016 року.
- Машина для різання тютюнового листа SILNIKA: Y112M-6 №FABRYCZNY 08/2016.
- Барабан для зволоження тютюну без серійного номеру і моделі.
- Барабан для підсушування тютюну без серійного номеру і моделі.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1