Справа № 463/3596/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/984/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

17 вересня 2020 року м. Львів

Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року про відмову у проведенні слідчого експерименту,
в с т а н о в и в :
Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення слідчого експерименту.
На ухвалу судді ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування свого права на подання апеляційної скарги, ОСОБА_3 покликається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , користуючись своїми правами, передбаченими ч. 1 ст. 48 КПК України, обрав та залучив її до судового розгляду шляхом укладення договору про правову допомогу та довіреності, які були надані судді ОСОБА_1 . Проте 07.06.2019 та повторно 07.10.2019 суддя ОСОБА_1 не допустив її до участі у судовому розгляді справи.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
За змістом ст.45 КПК України захисником у кримінальному провадженні є адвокат.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Згідно з пунктом 11 Розділу XV Перехідні положення Конституції України представництво відповідно до статті 131-2 Конституції виключно адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 1 січня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з апеляційної скарги на підтвердження свої повноважень здійснювати захист обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 надано довіреність від 05.06.2019, якою ОСОБА_4 уповноважує громадянку ОСОБА_3 бути його захисником, а також договір про надання правової допомоги від 05 червня 2019 року.

При цьому, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю у матеріалах кримінального провадження відсутнє та до апеляційної скарги таке не долучалося.

Також, відомості щодо ОСОБА_3 відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оскільки ОСОБА_3 не має права подавати апеляційну скаргу, апеляційну скаргу слід повернути.

Окрім цього, слід звернути увагу, що відповідно до ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року про відмову у проведенні слідчого експерименту окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись п.2 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року про відмову у проведенні слідчого експерименту повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2