н/п 1-кс/953/5106/20
"08" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю адвоката - ОСОБА_3 ,
З вказаною вище постановою заявниця не згодна та вважає її необґрунтованою, передчасною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного процесуального законодавства. Так, на її думку, допит в якості свідків експертів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи було проведено поверхнево без з`ясування наявності чи відсутності обставин події кримінального правопорушення, про які зазначено в заяві ОСОБА_3 .
Також, в тексті постанови про закриття кримінального провадження зазначено, що «...на підставі даних, отриманих в процесі експертного дослідження з використанням загальних та спеціальних методів, шляхом формальної логіки експерти дійшли висновку про те, що встановити причинно-наслідковий зв`язок між клінічними симптомами, зазначеними в "Акті..., (через неможливість надання їм достовірної оцінки) та фактом виявлення кодеїну і фенобарбіталу (ТШХ) - (без даних про кількість речовини, що могла бути вжитою (дози) та визначення рівня концентрації її в крові), який є одним з необхідних критеріїв для визначення ступеня тяжкості сп`яніння в судово-медичному значенні, не є можливим ...».Однак, які саме загальні та спеціальні методи, шляхом формальної логіки, використовувались експертами та чи відповідають вони методам проведення таких експертних досліджень так і не було з`ясовано слідчим.
Разом з тим, як зазначає ОСОБА_3 , слідчим в ході досудового розслідування так і не з`ясував, що в Україні відсутні нормативні акти, які б визначали необхідність встановлювати кількісний вміст кодеїну та феонбарбіталу. Також слідчим не надано оцінки того, що в матеріалах справи були документи, що однозначно підтверджують та доводять знаходження ОСОБА_7 у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших здурманюючих засобів.
Крім того, заявниця посилалася на те, що слідчийне провів допит ані завідувача кафедри психотерапії ХМАПО, доктора медичних наук, професора ОСОБА_8 , ані Директора ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України», судового експерта ОСОБА_9 , на абсолютно протилежні висновки яких вона посилалася в своїй заяві.
Вказала, що з урахуванням того, що надання експертом висновку у кримінальному провадженні проводиться із застосуванням його спеціальних знань для надання оцінки сукупності певних фактів, то і перевірка таких висновків в межах кримінального провадження, яке розпочато щодо їх завідомо неправдивості повинна бути проведена із залученням спеціалістів, які мають відповідні спеціальні знання. Проте слідчим не було залучено спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того посилалася на те, що слідчим не було проаналізовано всі наявні у нього матеріали, окрім вироку та ухвали Харківського апеляційного суду по справі № 640/1664/18, не встановлено причин виникнення помилок у висновках експертів ХОБСМЕ, а тільки констатовано, що судом було надано оцінку доказам як належним, достовірним та допустимим, що, на її думку, свідчить про відсутність об`єктивності та неупередженості в досудовому розслідуванні з боку слідчого, так як той факт, що висновки експертів ХОБСМЕ було враховано Київським районним судом м. Харкова та Харківським апеляційним судом під час розгляду справи № 640/1664/18 ще не свідчить про відсутність в діях експертів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Також вважала не пропущеним строк звернення до слідчого судді зі скаргою, оскільки початок відліку 10-ти денного строку починається з 14.06.2020 року, а останнім днем строку є 23 червня 2020 року.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримала, просила про її задоволення.
Крім того, під час досудового розслідування були допитані експерти ХОБСМЕ ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які безпосередньо проводили та надавали висновок експерта на які посилається у своїй заяві ОСОБА_12 , в ході якого останні повідомили, що вони дійсно проводили експертне дослідження, метою якого є встановлення фактів, необхідних для дачі відповіді на поставлене в питання постановою слідчого та ухвалою суду. Вони піддавали експертному дослідженню документи, що містяться в матеріалах справи з метою встановлення фактів, які з`ясовуються, а також виявлені факти, з наданих документів що мають значення для відповіді на питання, піддавали аналізу. Так, згідно показів експертів факт виявлення "опіатів" (результат токсикологічного дослідження № 689 від 19.10.17 р.) був встановлений методом скринінгового експрес-аналізу за Допомогою тест-смужки. Даний метод є попереднім, високочутливим та має групову специфічність, але він потребує підтвердження іншими більш селективними інструментальними методами, а саме хроматографією: тонкошаровою, газо-рідинною, високоефективною рідинною, або комбінаціями двох останніх з мас-спектрометрією для отримання достовірного результату. Отриманий позитивний результат на "опіати" в порушення п. 7,8 розділу ІІІ Інструкції" Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції "не був підтверджений. Під час дослідження з`явилася експертна гіпотеза про факт виявлення "опіатів", яка потребувала перевірки.
Експерти зазначили, що 08.11.2018 була призначена судово-токсикологічна експертиза з метою виявлення наркотичних та медикаментозних речовин. На експертизу були надані зразки крові та сечі. Завдання судово-токсикологічної експертизи - виявлення та кількісне визначення токсичної речовини (за наявності методичних рекомендацій та технічних можливостей - п. 2.13 Правил...). За результатами судово-токсикологічної експертизи зразків сечі гр-ки ОСОБА_7 (Висновок експерта № 7905-Т/17 від 24.11.2017 р.) було виявлено фенобарбітал, кодеїн та метаболіти анальгіну (метамізол натрію). Для ізолювання речовин експерт використовувала метод кислотного гідролізу та рідинно-рідинну екстракцію (м-д ОСОБА_13 ) з метою підтвердження, або спростування факту виявлення "опіатів" для ідентифікації був використаний метод ТШХ з використанням спеціальних систем згідно методичних рекомендацій (Загальні методи...). Зразки крові та сечі досліджувались також на алкоголь - спирти не виявлені. Зразок крові - на наркотики не досліджувався через малу кількість.
Також експерти акцентували увагу, що результати, отримані при токсикологічному дослідженні (акт № 689 від 19.10.17 р.) та судово-токсикологічній експертизі (Висновок експерта № 7905-Т/17 від 24.11.2017) піддавались порівнянню. Так терміном "опіати" визначено природні та синтетичні речовини з морфіноподібними анальгезуючими властивостями, що впливають на ЦНС та гладкий м`яз. Морфін - основний алкалоїд опію, який є стандартом для оцінки інших "опіатів" (С.Н. Еремин Анализ наркотических веществ). Кодеїн згідно "Переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів", відноситься до алкалоїдів опію. Але відсутність в сечі морфіну та інших алкалоїдів опію, виявлення кодеїну з фенобарбіталом та метамізолом натрію може вказувати на те, що виявлений в сечі кодеїн може бути, як самостійним лікарським засобом, так і входити до складу комбінованих лікарських засобів. Такий аргумент був зазначений і в ("Висновку експерта" № 8911-Т/17 від 20.12.2017, пункт б). Вирішення питання про перебування особи в відповідний час, за певних обставин в стані сп`яніння не є предметом судово-медичної експертизи, а відноситься до компетенції судово-наркологічної експертизи відповідно до п. 5 розділу І загального положення Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів". Предметом судово-медичної експертизи - є встановлення ступеня тяжкості інтоксикації (сп`яніння).
Також експерти пояснили, що для діагностики гострої інтоксикації (сп`яніння) необхідна наявність трьох критеріїв: 1). Факт недавнього вживання психоактивних речовин в достатньо високих дозах, щоб визвати інтоксикацію. В матеріалах справи такі дані відсутні. За даними судово-наркологічної експертизи (Акт № 361 23.11.17 р.) даних за залежність до наркотичних речовин або активне вживання не виявлено. 2). Виявлені ознаки інтоксикації (сп`яніння) повинні відповідати відомій дії конкретної речовини, повинні бути достатньо вираженими, щоб привести до клінічно-значущих порушень свідомості, емоційного стану та поведінки. 3). Виявлені ознаки не повинні бути пов`язаними з соматичним захворюванням, викликаним вживанням речовин, а також розладом психіки та поведінки.
В анамнезі особи, якій проводилась судово-медична експертиза через тривалий час після обставин події, виявлена була неврологічна симптоматика, за результатами огляду лікарями нейрохірургами та лікарем-невропатологом («Висновок експерта» № 8199-ая/17). Виявлена симптоматика може бути проявом наслідків раніше перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми. З метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між фактом виявлення речовин та симптоми, що зазначені в "Акті медичного огляду, останні піддавались судово-експертні ідентифікації за певними ознаками. На думку експертів вони не є характерними, індивідуалізованими, тобто такими, що могли б свідчити про вживання саме цих речовин ("опіатів"), (кодеїну фенобарбіталу), а носять загальний характер. Але через наявність неврологічної симптоматики, що могла бути проявом перенесеної черепно-мозкової травми, надати, в судово-медичному значенні, достовірну оцінку клінічним проявам, зазначеним в "Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" ("Акт № 2901 від 18.10.2017 року") не є можливим.
На підставі даних, отриманих в процесі експертного дослідження з використанням загальних та спеціальних методів, шляхом формальної логіки експерти дійшли висновку про те, що встановити причинно-наслідковий зв`язок між клінічними симптомами, зазначеними в "Акті..., (через неможливість надання їм достовірної оцінки) та фактом виявлення кодеїну і фенобарбіталу (ТІПХ) - (без даних Про кількість речовини, що могла бути вжитою (дози) та визначення рівня концентрації в крові), який є одним з необхідних критеріїв для визначення ступеня тяжкості сп`янінні в судово-медичному значенні, не є можливим.
Експерти також звернули увагу, що вони були допитані в судовому засіданні. Зазначені покази були прийняті, та судом надана оцінка доказам (Висновок судово-медичної експертизи № 09-4004/18 від 10.12.2018 р.), як належним, достовірним та допустимим.
Під час досудового розслідування слідчими органами було витребувано медичну документацію та методичні рекомендації за якими проводились та на які спирались експерти при винесені експертного висновку, а також було витребувано копії вироку Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14.08.2019 по справі № 640/1664/18.
Згідно вище вказаних рішень суду покази експертів які приймали участь під час надання висновку експертів на предмет встановлення питання чи знаходилась підозрювана ОСОБА_7 на момент ДТП 18.10.2017 року у стані сп`яніння, викликаного вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів? були прийняті, та судом надана оцінка доказам як належним, достовірним та допустимим. Також, згідно вказаних рішень суду ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.
Так, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявник, потерпілий, його представник чи законний представник під час досудового провадження має право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, що стосуються цього провадження в їх сукупності.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Так, в ході досудового розслідування слідчим було витребувано з КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичних експертиз інформацію та копії документів щодо методики дослідження біологічних об`єктів з метою виявлення та визначення наркотичних засобів, психотропних речовин (а.с. 150-151, 152-157, 158-169).
Крім того, витребувано з КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» інформацію та копії документів щодо токсикологічного дослідження матеріалів біологічного походження (а.с. 191-192, 193-223).
Також, в якості свідків в ході досудового розслідування були допитані: ОСОБА_16 (а.с. 224-227); лікар судово-медичного експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ОСОБА_5 (а.с. 177-181); лікар судово-медичного експерта відділу судово-медичної токсикології ОСОБА_6 (а.с. 182-187).
Матеріали кримінального провадження містять Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 2901 від 18.10.2017; результат токсикологічного дослідження № 689 та Результат токсикологічного дослідження № 3491; Висновок КЗОЗ «ОНД» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2901 від 18.10.2017; Висновок експерта № 7905-Т/17 від 24.11.2017; Висновок експерта № 8911-Т/17 від 20.12.2017; Висновок експерта № 8199-Ая/17 (а.с. 11-130).
В ході досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження було залучено копії вироку Київського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 230-249) та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14.08.2019 по справі № 640/1664/18 (а.с. 250-270).
Так, з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування слідчим було проведено всі можливі слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка.
Не проведення допиту в якості свідків завідувача кафедри психотерапії ХМАПО, доктора медичних наук, професора ОСОБА_8 , ані Директора ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України», судового експерта ОСОБА_9 , як на тому наполягала адвокат ОСОБА_3 не може слугувати безумовною підставою для скасування постанови слідчого, що оскаржується.
При цьому, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення заявниці до суду зі скаргою, оскільки адвокат ОСОБА_3 зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримала лише 13.06.2020 та 23.06.2020 направила до судускаргу. Будь-яких інших даних щодо строку отримання заявницею копію оскаржуваної постанови надані до суду матеріали не містять.
Керуючись ст. ст. 91, 284, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1