Справа № 683/2501/20
УХВАЛА
20 листопада 2020 року м.Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майків Гощанського району Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 , депутатом не обирався, раніше судимого 12 червня 2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
На розгляді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
З обвинувального акту убачається, що на початку квітня 2020 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_4 , на присадибній ділянці за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , посадив насіння рослин коноплі, з яких упродовж весняно-літнього періоду виростив 3 рослини для власного вживання шляхом куріння без мети збуту.
У подальшому, у першій декаді вересня 2020 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 12, 15. 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, маючи на меті прямий умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу, обіг якого заборонено згідно Списку № 1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року, на власній присадибній ділянці, що по АДРЕСА_2 зірвав руками три стебла рослини коноплі, які попередньо виростив, для подальшого власного вживання шляхом куріння, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_4 , цього ж дня стебла рослин коноплі з метою їх висушування став зберігати на поперечних дерев`яних перетинках даху господарської споруди за місцем проживання.
У подальшому, 15 вересня 2020 року в період часу з 17 год. 03 хв. по 17 год. 25 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , працівниками поліції на поперечних дерев`яних перетинках даху господарської споруди було виявлено та вилучено речовину рослинного походження у вигляді 3 стебел з верхівками, яка згідно висновку експерта № 8.6-1078:20 від 28 вересня 2020 рокує особливо небезпечними наркотичними засобами - канабісом, масою 139,31 г в перерахунку на суху речовину, обіг якого заборонено та розмір якого становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Списку № 1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме: незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, оскільки останній добровільно звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради 21 жовтня 2020 року і добровільно пройшов лікування.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, зазначав, що вживає наркотичні засоби протягом тривалого часу з метою зняття больового синдрому від хронічної хвороби, а саме, виразки шлунку.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки уважав, що ОСОБА_4 на обліку в лікаря нарколога не стояв, відсутні відомості про те, чи потребував він лікування, звернення до лікувального закладу має на меті лише уникнення кримінальної відповідальності. Відтак клопотання задоволенню не підлягає.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною першою ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно до вимог ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до усталеної судової практики, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суд з`ясовує, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Закон Україн «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року визначає медичне обстеження як обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради від 05 листопада 2020 року ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 21 жовтня до 05 листопада 2020 року.
Відповідно до довідки КНП «Старокостянтинівска ЦРЛ» від 25 вересня 2020 року ОСОБА_4 на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Отже до моменту звернення за медичною допомогою до Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, де він проходив лікування, ОСОБА_4 на обліку в лікаря-нарколога не перебував, не страждав на наркоманію, а тому не потребував такого лікування, діагноз «наркоманія» щодо нього не встановлювався.
Суд зазначає, що з наданої стороною захисту медичної довідки не убачається, у зв`язку з чим ОСОБА_4 перебував на лікуванні, з яким діагнозом та чи потребував він такого лікування, чи ставив він за мету вилікуватися від наркоманії, оскільки такою не страждав.
Відтак, на переконання суду, відсутні підстави, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, та є спробою ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок.
Керуючись ч.4 ст.409 КК України, ст.ст.285-288 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України відмовити.
Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя: