У Х В А Л А
Іменем України
05 жовтня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 03.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0013678 від 27.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 03.01.2020 року слідчим СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0013678 від 27.12.2018 року.

Вказану постанову скаржник отримав 21.09.2020 року.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Однак слідчим суддею встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, не дотримався вимог ст. 110 КПК України в частині посилання на положення КПК України.

З постанови вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0013678 від 27.12.2018 року є закінчення строку досудового розслідування.

В той же час слідчий у оскаржуваній постанові посилається на положення абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 284 КПК України складається з 10 пунктів, які включають у себе абзаци. Однак жодний з пунктів, а тим паче саме ч. 1 ст. 284 КПК України, в своїй структурі не містить 14-й абзац, про який зазначає слідчий у своїй постанові.

А відтак слідчим при винесенні постанови порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено посилання на неіснуючі положення КПК України.

В той же час підстави для закриття кримінального провадження, зазначені слідчим в оскаржуваній постанові зазначені в абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, в той же час такого посилання постанова слідчого не містить.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 03.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0013678 від 27.12.2018 року є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в частині скасування постанови.

В той же час слідчий суддя не уповноважений визнавати дії слідчого неправомірними, а відтак в задоволенні даної частини скарги необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 110, 303, 306, 307, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 03.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0013678 від 27.12.2018 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 03.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0013678 від 27.12.2018 року.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1