Справа № 199/8813/20
ВИРОК
іменем України

27.01.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №001666 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пролетарське, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на своєму утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання та придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, придбав предмет, який є порожнім корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який до категорії вибухових речовин, вибухових пристроїв та боєприпасів не відноситься, для здійснення вибуху не придатний та запал типу УЗРГМ, який є уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ -2 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання та придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в невстановлений спосіб та час доставив предмети, корпус від гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ до свого місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати їх у шафі із речами.

07.09.2020 року в період часу з 20 годин 07 хвилин до 23 годин 05 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, в ході якого в шафі з речами було виявлено та вилучено предмети, корпус від гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ, які ОСОБА_4 придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Так, виявлені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 вище вказаний предмет являється уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ - 2 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, який ОСОБА_4 придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті придбав, та зберігав за місцем свого мешкання уніфікований запал ручної гранати модернізований типу УЗРГМ - 2 промислового виготовлення без передбаченого законом дозволу та корпус від гранати Ф1.

03.11.2020 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України та між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_4 .

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч.1 ст. 263 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без спеціальної конфіскації, на підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Сторони угоди погодились на стягнення з ОСОБА_4 витрат на проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 1634,50 гривень. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 472, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав, та зберігав вибуховий пристрой без передбаченого законом дозволу, а тому його дії за ч.1 ст.263 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 раніше не засуджувався, щиро кається, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, характеризується задовільно, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без спеціальної конфіскації, на підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки та стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 1634,50 гривень і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 03 листопада 2020 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №001666 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 листопада 2020 року покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без спеціальної конфіскації.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_4 іспитовий строк 2 (два) роки, та обвинуваченого звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 1634,50 гривень.

Речовий доказ корпус від гранати Ф-1 та уніфікований запал ручної гранати модернізований типу УЗРГМ - 2 промислового виготовлення зберігати до набрання вироком законної сили, та знищити відповідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1