Справа № 452/2509/20
Провадження № 1-кп/452/418/2020
ВИРОК
іменем України

28 грудня 2020 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000558 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Чорнушовичі Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 15.05.2018 року о 08 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, без поважних причин, не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у дезертирстві, тобто нез`явленні на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 15.05.2018 року вранці він поїхав в м.Ужгород, де проживає і більше у військову частину не повертався.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 408 КК України, оскільки він вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питаньпробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя