Справа № 308/6827/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання володільця майна гр. ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 20.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, 290 КК, ч. 1 ст. 358 КК, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від 30.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

П`ятнадцятого липня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся гр. ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 20.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, 290 КК, ч. 1 ст. 358 КК України, про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, ОСОБА_4 від 30.05.2019 року - на технічний паспорт до автомобіля та картку «ПриватБанк».
В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 16.05.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000088 від 13.02.2019 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 . Під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів було вилучено автомобіль марки «Тойота RAV 4», д.р.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт до автомобіля та картку «Приватбанку».
Матеріали кримінального провадження № 0000088 від 13.02.2019 року, в рамках якого було проведено обшук, скеровано з обвинувальним актом до суду.
Двадцятого лютого 2020 року, прокурором відділу прокуратури Одеської області було винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з матеріалів кримінального провадження № 00000999 в кримінальне провадження № 0000122, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 290, ч. 1 ст. 358 КК України, яке направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області та яке в подальшому закрите слідчим в частині ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.
Своє клопотання заявник обґрунтовує обставинами закриття кримінального провадження, а також тим, що органом досудового розслідування протягом тривалого часу не здобуто достатніх доказів, які б виправдовували подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а відтак просив скасувати зазначений арешт, оскільки перебування вказаних речей та документів під арештом порушують його законні права.

У судове засідання заявник, слідчий, прокурор не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце про розгляд клопотання були повідомлені, про причини своєї неявки не повідомили.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України(збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів, поданих заявником вбачається, що слідчим СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 30000122 від 21.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 290, ч. 1 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внеснені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 13.02.2019 року, 16.05.2019 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , в ході якого було вилучено пістолет «Browning», який згідно висновку Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №352-Б/490-Д від 13.08.2019, є вогнепальною зброєю, а також патрони калібру 5,45 в кількості 60 штук, які відповідно до висновків експерта є боєприпасами до вогнепальної зброї.
Також встановлено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внеснені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 13.02.2019 року, 16.05.2019 року було проведено обшук транспортного засобу «Toyota Raw 4», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні ОСОБА_3 . На досліджуваному автомобілі, згідно висновку експерта номерний знак, первинні ідентифікаційні номери кузова та двигуна піддавалися зміні.
Також встановлено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внеснені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 13.02.2019 року, 16.05.2019 року було проведено обшук транспортного засобу «Toyota Raw 4», д.н.з. НОМЕР_1 . У ході обшуку було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Raw 4», д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 .
Постановою слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області кримінальне провадження №0000122, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, 290, ч. 1 ст. 358 КК України закрите в частині ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Водночас, як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, досудове розслідування кримінального провадження №30000122 продовжується проводитись в частині ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України «Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами», ст. 290 КК України «Знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу», а отже вилучені предмети та документи, про зняття арешту з яких клопоче заявник, можуть використовуватися органом досудового розслідування як речові докази у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути знаряддям чи засобами вчинення зазначених кримінальних правопорушень, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінальних проваджень, в тому числі бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набутими кримінально протиправним шляхом. За таких умов, тимчасове обмеження заявника у праві володіння зазначеними речами є співмірним та достатнім з завданнями заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, визначеними в ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя констатує, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши надані матеріали, приймаючи до уваги те, що вищевказане майно, на яке було накладено арешт, може бути використане як речовий доказ у кримінальному провадженні, в якому його накладено, досудове розслідування кримінального провадження триває, а також приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання володільця майна - гр. ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст.167-174, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1