Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/703/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, без місця реєстрації проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до п.5 ст.89 КК України, такого, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, включно по 16:30 год., 03 жовтня 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Устинівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000036 від 21.02.2019 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час судового розгляду процесуальним прокурором ОСОБА_9 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб, оскільки строк тримання його під вартою закінчується 05.08.2020 року, останній обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, який є тяжким та вчиненим із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватися від прокурора та суду, ухилятися від відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року, зокрема, стосовно ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 год. 30 хв. 03 жовтня 2020 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має кримінологічну характеристику, як особа схильна до вчинення нових умисних правопорушень. Вказані обставини, в сукупності з мірою покарання, яка загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задовольнити клопотання ОСОБА_7 та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні. Окрім цього, апелянт зазначає, що в даний час кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглядається в суду, всі свідки по справі допитані, дослідженні письмові матеріали справи, потерпілий в судове засідання не з`являється, так як знаходиться в розшуку по іншому кримінальному провадженні відносно нього. В ухвалі суду помилково зроблений висновок, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, так як в обвинувальному акті обтяжуюча обставина, як алкогольне сп`яніння відсутнє - це підтверджується і проведеною експертизою. В ухвалі суду також вказано, що у ОСОБА_7 не має тісних соціальних зв`язків. Проте ОСОБА_7 має сімю: це співмешканка та неповнолітня дочка підтверджується в справі довідкою про склад сімї. У ОСОБА_7 є у власності житловий будинок в АДРЕСА_1 - де він до арешту проживав з сім`єю. На утриманні ОСОБА_7 була його сімя - це співмешканка та дочка. ОСОБА_7 працював по найму без оформлення трудової книжки та утримував сім`ю. ОСОБА_7 є особою що не має судимості, особою похилого віку і має хронічні захворювання, які необхідне лікувати. Вважає, що суд помилково прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, так як в суді жодним доказом не доведено вказані переконання суду, тобто це лише припущення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкції якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, схильний до вчинення нових умисних правопорушень, також щодо існування на даний час ризиків, які продовжують існування та вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілого і свідків.
При цьому, жодних доказів, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суду не надано.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 05 серпня 2020 року, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Враховуючи вище викладене, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 з приводу того, що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, всі докази по справі вже зібрані, незаконно впливати на потерпілого та свідків не має наміру, має на утриманні малолітню дитину та планує забезпечувати сім`ю, прокурором не доведено належними та допустимими доказами наявність ризиків, про які останній зазначає у клопотанні, а тому відсутні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно нього, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів матеріали клопотання прокурора не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 від 03.08.2020, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, включно по 16:30 год. 03 жовтня 2020 року - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4