справа №176/1219/20
провадження №1-кп/176/222/20
УХВАЛА
Іменем України

11 серпня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, який має хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної (згідно висновку судово-психіатричної експертизи №141), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за №0000958,

за участю прокурора ОСОБА_5 , особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , судового розпорядника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за №0000958.
20 жовтня 2019 року приблизно о 13 год. 50 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували в приміщені квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 , не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, з мотивів особистої неприязні, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився в положенні сидячи на стільці, почергово кулаками лівої та правої руки наніс не менше п`ятьох ударів по обличчю потерпілого.
Не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, ОСОБА_4 схопив потерпілого правою рукою за комір одягу з переду та почав тягти його в сторону вхідних дверей, від чого потерпілий впав на підлогу. Дотягнувши останнього до вхідних дверей квартири, ОСОБА_4 , вийшов з квартири та з місця вчинення правопорушення пішов у невідомому напрямку.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта № 06 «Е» від 11.02.2020 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді - синців на шкірі нижніх повік обох очей, які мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії Легких.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки його хвороба не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо застосування примусового лікування та направлення до психіатричного закладу, оскільки вважає себе здоровим, а тілесні ушкодження наносив потерпілому з метою самооборони.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні, щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не заперечував.
Законний представник ОСОБА_6 від дачі показів в судовому засіданні відмовилась на підставі ст.63 Конституції України, оскільки потерпілий та обвинувачений є її синами. Просила залишити ОСОБА_4 вдома.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що ОСОБА_4 є його старшим братом, неприязних стосунків з ним не має, в той день, точної дати він не пам`ятає, він після обід прийшов до матері додому, вони з матір`ю дивились телевізор, потім прийшов ОСОБА_4 і з матір`ю пішов до кухні. Пояснив, що потім, дивлячись телевізор, почав гукати матір, але з`явився ОСОБА_4 і різко почав наносити йому удари кулаками рук по обличчю близько 3-4 або 5 ударів. Після чого почав тягти його по підлозі за одяг в сторону виходу з квартири. Це почула мати та почала їх розбороняти, після чого ОСОБА_4 пішов. Вказав, що побиття його ОСОБА_4 відбулось не вперше, брат з молодості хворіє на психічне захворювання, тому раніше до поліції не звертався.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, які надані прокурором, суд приходить до переконання, що подане прокурором клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
У кримінальному провадженні підтверджено вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.125 КК України та необхідність застосування до нього такого виду примусового заходу медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом обґрунтовується наступними доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.10.2019 року, з якого слідує, що від ОСОБА_8 прийнято заяву про вчинення злочину за таких обставин: 20.10.2019 року приблизно о 14 год. 00 хв. у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_4 , 1957 р.н., спричинив тілесне ушкодження заявнику;
- висновком експерта №06 «Е» від 11.02.2020 відповідно до якого ОСОБА_8 заподіяно наступні тілесні ушкодження: - синець на шкірі нижньої повіки правого ока; - синець на шкірі нижньої повіки лівого ока, які могли бути спричинені при множинних діях (ударах) твердого предмету (предметів), характерні особливості якого (яких) не знайшли відображення в цих ушкодженнях. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав потерпілий, тобто при ударах кулаком. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, на яку вказує потерпілий т.т.20.10.2019 р., що підтверджується їх характерними особливостями (колір синців) та даними медичних документів. Тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_8 , мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії Легких;
- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №69 від 31.10.2019 року, віповідно до якогоу гр-на ОСОБА_8 при огляді та за даними медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: - синець на шкірі нижньої повіки правого ока; - синець на шкірі нижньої повіки лівого ока, які могли бути спричинені як при одній дії (ударі), так і при множинних діях (ударах) твердого предмету (предметів), характерні особливості якого (яких) не знайшли відображення в цих ушкодженнях. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав потерпілий, тобто при ударах кулаком. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, на яку вказує потерпілий т.т. 20.10.2019 р., що підтверджується їх характерними особливостями (колір синців) та даними медичних документів. Тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_8 , мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії Легких. Тілесне ушкодження - перелом кісток носу, яке зазначено в діагнозі лікаря-травматолога, не підтверджено при обстеженні лікарем-отолярінгологом та рентгенологічним дослідженням, тому при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не може бути взятим до уваги;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 15.05.2020 року разом з таблицями зображень до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2020, з якого вбачається яким чином ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;
- висновком експерта №33 «Е» Д/ 06 «Е»/69 (2019) від 21.05.2020 року, віповідно до якогоу гр-на ОСОБА_8 при огляді та за даними медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: - синець на шкірі нижньої повіки правого ока; - синець на шкірі нижньої повіки лівого ока. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав потерпілий гр. ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участю 15.05.2020 р., тобто при ударах кулаками, як це зафіксовано на фото №2,3,4,5 до протоколу слідчого експерименту;
- висновком судово-психіатричного експерта №141 від 09.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Згідно поданих прокурором документів, слідує, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; на обліку в П`ятихатському міськрайонному відділі філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області не перебуває; на обліку в Жовтоводській міській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості не перебуває. Згідно з повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 30.05.1989 року з діагнозом F07.84. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, до Жовтоводського ВП скарги з боку сусідів та рідних на його поведінку не надходили, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і воно вчинене особою, яка є суспільнонебезпечною та хворіла на час вчинення інкримінованого правопорушення та продовжує хворіти на теперішній час. Згідно дослідженого вище експертного дослідження ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Доводи ОСОБА_4 про самооборону зібраними по справі доказами не підтверджуються, та спростовуються показами останнього про характер та механізм нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому.
На підставі встановлених судом обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, зокрема умисне легке тілесне ушкодження.
Частиною 2 ст.19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, він перебував у неосудному стані, у зв`язку із хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноідної, тобто він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення суспільно-небезпечного діяння.
Клопотання прокурора в частині направлення ОСОБА_4 до певного закладу з надання психіатричної допомоги задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ст. 94 ч.1, ст. 95 ч.2 КК України, суд має право вирішити питання виключно щодо застосування примусових заходів медичного характеру, перелік яких наведений в частині 1 ст. 94 КК України, а також питання продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, а визначення закладу з надання психіатричної допомоги не належить до компетенції суду, так як вирішення даного питання покладається на відповідний орган Міністерства охорони здоров`я України.
Судові витрати за проведення психіатричної експертизи віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 92, 93, 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за №0000958 - задовольнити .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, який має хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної (згідно висновку судово-психіатричної експертизи №141), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Судові витрати за проведення психіатричної експертизи віднести за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня її проголошення апеляційної скарги, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1