Провадження №1-кс/932/5368/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду, в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001531 відомості про яке внесені до ЄРДР 07.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів
В С Т А Н О В И В:
09.09.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого, слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Представник адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, за наступних обставин.
Відповідно до положень п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно приписами, п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Так, встановлено, що до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що група невстановлених осіб вчинила підробку офіційних документів
В ході проведення допиту гр. ОСОБА_5 в якості потерпілого, останній пояснив, що 10.05.2006 між ним та його братом - ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме адміністративно-торгівельного комплексу площею 936.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
За умовами вказаного договору, будівля за адресою АДРЕСА_2 , була продана за 100 000 грн. (у цінах 2006р.), гроші у суму 100 000 грн. продавець ( ОСОБА_6 ) отримав у повному обсязі, а потерпілий, таким чином, став володарем вказаного об`єкту нерухомості.
У листопаді 2019 року, ОСОБА_6 , подавши завідомо підроблені документи про право власності на адміністративну будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , звертається до селищної ради з проханням присвоїти адресу вказаної будівлі а саме - АДРЕСА_3 , та 20 листопада 2019 року, селищна рада, не володіючи інформацією про те, що ОСОБА_6 не є власником вказаної будівлі, приймає таке рішення.
08 квітня 2020 року, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що він не є власником вказаної будівлі, шляхом подання документів на право власності на вказану будівлю, вніс її як майно до статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого надав вказані документи для реєстрації у Державному Реєстрі прав на нерухоме майно, вказавши його нову адресу АДРЕСА_2 . В подальшому, будівля за вищевказаною адресою була внесена до статутного капіталу підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Таки чином, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що невстановлені особи, шляхом присвоєння нової адреси будівлі та підробки правовстановлюючих документів намагаються заволодіти об`єктом нерухомості, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо змінивши адресу на : АДРЕСА_2 .
08.08.2020 постановою слідчого будівля за адресою: АДРЕСА_2 була визнана речовим доказом, оскільки на думку слідчого, вказана будівля є матеріальним об`єктом - об`єктом кримінально протиправних дій.
Проте, слідчим не долучено ані договір купівлі-продажу від 10.05.2006, ані доказів на підтвердження, що приміщення за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 є одним приміщенням.
Аналізом сайту Судової влади України та Єдиним державним реєстром судових рішень встановлено, що вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна, від 10.05.2006, був предметом судового розгляду у справі №2-1484/06. Предметом справи було зокрема визнання такого договору дійсним з огляду на відсутність його нотаріального посвідчення. Проте судовими рішеннями, останнє з яких постанова Верховного суду від 07.08.2020 у позові було відмовлено. Судами встановлено: Доводи касаційної скарги, що позивач ( ОСОБА_5 потерпілий у даній справі) у визначеному законом порядку набув право власності на адміністративно-торгівельного комплексу не заслуговують на увагу, оскільки договір купівлі-продажу від 10.05.2006 укладений у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення та без згоди, зокрема нотаріально посвідченої, особи яка є співвласником спірного нерухомого майна в силу вимог статті 60 СК України і така обставина не спростована, тому вищевказаний договір не може бути визнаний судом дійсним.
Відтак мотиви клопотання про набуття прав на майно потерпілим та протиправне позбавлення його таких прав є хибним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 160, 369, 371, 372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001531 відомості про яке внесені до ЄРДР 07.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчій суддя ОСОБА_1