УХВАЛА
26 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 761/22125/19
провадження № 51-1474 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянув заяви захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відвід прокурора ОСОБА_5 у провадженні за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження
встановив:
В судовому засіданні до початку судового розгляду кримінального провадження за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року від захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надійшли заяви про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000125 ОСОБА_5 .

В обґрунтування своїх вимог адвокати посилаються на частину 2 статті 37 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), згідно з якою прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення, а здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Крім того, як зазначили захисники, заміна прокурора можлива лише на підставі доручення, а не постанови, що має місце у даному провадженні, і лише з підстав, передбачених частиною 3 статті 37 КПК. За таких обставин адвокати вважають заміну прокурора у зазначеному кримінальному провадженні на підставі постанови Генерального прокурора такою, що не відповідає закону, а, відповідно, зазначеного учасника кримінального провадження неналежним.
Заслухавши думку захисників, обвинувачених, які підтримали заявлені відводи, прокурора, Суд дійшов висновку, що заява про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000125 ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Зі змісту заяв вбачається, що обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості прокурора адвокати вважають неналежну процедуру його заміни. Проте, зазначені сумніви не є обґрунтованими, адже, згідно з положеннями частини 1 статі 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Відповідно до частини 3 статті 37 КПК якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Так, у судовому засіданні до початку судового розгляду прокурор ОСОБА_5 на підтвердження своїх повноважень надав суду належним чином завірену копію постанови про визначення (зміну) групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000125 від 16 червня 2020 року, за підписом Генерального прокурора ОСОБА_13 , згідно з якою, у зв`язку зі звільненням прокурорів, які в цьому кримінальному провадженні здійснювали повноваження прокурора, організаційно-штатними змінами та іншими поважними причинами до групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні було визначено серед інших прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 .
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин, які могли б викликати обґрунтовані сумніви щодо неупередженості прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , та відповідно, про відсутність підстав для задоволення заяв адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про його відвід.
Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у задоволенні заяв захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

про відвід прокурора ОСОБА_5 у провадженні за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3