СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №1-кс/759/3439/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

06.07.2020р. до Святошинського районного суду м.Києва звернувся слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження №002992 від 07.07.2018р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що згідно розробленого організатором злочинної організації ОСОБА_4 та схваленого усіма членами плану ОСОБА_5 , повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці дізнався про те, що власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 діючи як пособник у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, згідно розробленого ОСОБА_4 та схваленого усіма членами злочинної організації плану у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи правовстановлюючі документи на вказану квартиру.

В подальшому ОСОБА_5 , діючи згідно раніше розробленого та узгодженого усіма учасниками злочинної організації плану передав правовстановлюючі документи на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в свою чергу діючи згідно вказаного плану, передали вказані документи, а також грошові кошти на виготовлення інших необхідних документів для укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи згідно розробленого організатором злочинної організації ОСОБА_4 та схваленого усіма членами плану підшукали та залучили ОСОБА_11 , який за грошову винагороду погодився виступити власником вищевказаної квартири під час укладання договору купівлі продажу та погодився «підставним» власником та використати заздалегідь підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_6 та продати від його імені вказане нерухоме майно.

Так, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_4 діючи згідно розробленого плану, з метою встановлення контролю над квартирою та отримання безперешкодного доступу до неї змінили замки на вхідних дверях вказаної квартири та здійснили прибирання з метою подальших оглядів потенційними покупцями, в результаті чого учасники злочинної організації заволоділи вищевказаним нерухомим майном.

Відповідно до розробленого плану та узгодженого з усіма учасниками злочинної організації, ОСОБА_4 залучила для пошуку покупців вказаної квартири ріелтора, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Протягом лютого 2019 року ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_12 організовувала огляди квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких ОСОБА_4 вводячи покупців в оману представлялась родичкою власника квартири.

29 березня 2019 року, ОСОБА_11 , використовуючи підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_6 , вдаючи із себе власника квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи згідно попередньо розробленого організатором злочинної організації плану, будучи обізнаним щодо злочинних намірів злочинної організації, та під контролем ОСОБА_10 прибули до офісу приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відчуження вищевказаного нерухомого майна на користь покупця ОСОБА_15 , де на той час перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_12 ,

Перебуваючи у офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_11 , діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_4 яка представилась родичкою ОСОБА_11 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному ролі, вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_3 , перед підписанням договору купівлі-продажу квартири вказаного нерухомого майна, пред`явив приватному нотаріусу Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 та покупцю ОСОБА_15 заздалегідь підготовлені документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру, серед яких були: свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 від 30.12.2008 розпорядження органу про приватизацію вказаної квартири, інформаційну довідку з КП Київської міської ради «КМБТІ» № 10984 від 20.03.2019, технічний паспорт на вказану квартиру, план квартири, довідку щодо місця реєстрації ОСОБА_6 , № 11-8317 від 29.03.2019, витяг з реєстру територіальних громад м. Києва № 38225566 від 29.03.2019, висновок про вартість майна від 14.03.2019, паспорт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 та копію картки платника податків на ОСОБА_6 за № .

В подальшому, 29 березня 2019 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаної квартири, розуміючи, що фактично правочин є фіктивним, діючи в інтересах злочинної організації, створеної ОСОБА_4 , згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам, та відведеної кожному ролі, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , підписали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_11 , за грошові кошти в сумі 556360,00 гривень відчужив, а ОСОБА_15 набув право власності на квартиру АДРЕСА_3 , та який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського округу ОСОБА_14 , яка не була обізнана стосовно злочинної діяльності вказаної групи осіб, а відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заволоділи вищевказаним нерухомим майном, завдавши територіальній громаді міста Києва матеріальної шкоди на суму 556360,00 гривень, відповідно до ринкової вартості квартири станом на 29.03.2019, тобто в великих розмірах.

Згідно до відповіді на запит від КП Київської міської ради «Київське міське БТІ» № 062/14-305 (и-2020) від 11.01.2020 встановлено, що власником вказаної квартири є ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2008 № 2654 видане Святошинською районною радою у місті Києві.

25.05.2020 року, було відібрано письмову заяву та допитано в якості представника потерпілого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та визнано Київську міську раду потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири що за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_17 .

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на майно .

Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити у повному обсязі та накласти арешт на вилучене майно.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики втрати цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002992 від 07.07.2018р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_17 , шляхом заборони її відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1