КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2,

суддів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7., ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000341 від 28.10.2014 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Молодогвардійськ Краснодонського району Луганської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 проживаючому за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000341 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

14 січня 2016 року в рамках кримінального провадження №0000341 ОСОБА_1. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

22 січня 2016 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підозрюваного ОСОБА_1 оголошено в розшук.

22 квітня 2016 року ОСОБА_1 оголошено в міжнародний розшук.

25 липня 2016 року старший слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10. за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_11. звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, переховується від органів досудового розслідування та оголошений у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року клопотання слідчого задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_1. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на врахування тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_1 оголошений у міжнародний розшук, а також на доведеність існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування.

На вказану ухвалу захисник підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, оскільки вважає підозру про вчинення кримінального правопорушення необґрунтованою, та такою, що складена з порушенням процедури повідомлення про підозру. Зазначає, що під час вручення повідомлення про підозру не був присутній ні ОСОБА_1, ні захисник, обраний самим ОСОБА_1 Крім того, судом залишено поза увагою, що в матеріалах, якими обґрунтовується клопотання про обрання запобіжного заходу, відсутня постанова про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук. При цьому, в постанові від 26.01.2016 року про зупинення досудового розслідування не зазначено про оголошення підозрюваного ОСОБА_1 саме в міжнародний розшук. Разом з цим, апелянт звертає увагу, що довідки слідчих про неможливість зв'язатися в телефонному режимі з підозрюваним не є допустимим доказами, враховуючи, що слідчі є заінтересованим особами у даному кримінальному провадженні. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25 липня 2016 року про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали мотивуючи клопотання тим, що про її існування захисник дізналася 17.08.2020 року при ознайомленні з матеріалами судової справи. Стверджує, що сторона захисту не була обізнана зі змістом оскаржуваної ухвали до 17.08.2020 року, оскільки повноваження адвоката, який отримав копію ухвали відповідно до розписки від 12.08.2016 року, в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

- захисників ОСОБА_7. та ОСОБА_12., які підтримали апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_9, та просили її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів, що наявні в розпорядженні суду, апеляційна скарга із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження подана поза межами процесуальних строків, передбачених ст.395 КПК України, а в клопотанні захисником не наведено поважних та вагомих причин, що унеможливили своєчасного оскарження судового рішення, а тому підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

Обставини, на які посилається захисник підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_9 в обґрунтування клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження, не заслуговують на увагу, оскільки 14.01.2016 року в рамках кримінального провадження №0000341 ОСОБА_1. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року підозрюваному ОСОБА_1. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Копію вказаної ухвали 12.08.2016 року вручено захиснику підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_13 під розписку.

Таким чином, посилання захисника ОСОБА_14 на те, що сторона захисту не була обізнана зі змістом оскаржуваної ухвали від 25 липня 2016 року до моменту ознайомлення з матеріалами судової справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.399 КПК України пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів провадження не вбачається поважних причин пропуску апелянтом строку апеляційного оскарження ухвали, як і не надано таких доказів в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

В рішенні по справі «Устименко проти України» ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини сформульовану в рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде не обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

З огляду на викладене, підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, тобто відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25 липня 2016 року, а подану апеляційну скаргу надіслати особі, яка її подала.

При цьому суд вважає за необхідне врахувати й практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 07.07.1989 р. справа "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Суботін проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 399, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_9 в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4