УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 ,
судді - ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,
представника потерпілих

та цивільних позивачів

адвоката - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката - ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , суд

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив відвід колегії суддів судді ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що йому не були надані довідки по кримінальному провадженню, не надані для ознайомлення матеріли кримінального провадження під час судового розгляду, та ухвалою суду від 21.10.2019 р. підготовчого судового засідання була обрана міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , але в ухвалі не зазначено про можливість оскарження ухвали, а зазначено, як у ч.2 ст.392 КПК України, яка визнана такою, що не відповідає Конституції України Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заперечував проти відводу колегії суддів, так як відсутні підстави, передбачені КПК України, та немає сумнівів у неупередженості суддів.

Під час розгляду заяви про відвід представник потерпілих та цивільних позивачів адвокат ОСОБА_9 погодився із думкою прокурора.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 підтримала заяву про відвід.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 погодивсяіз думкою захисника ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід, так як він більше року знаходиться у СІЗО, прокурор не надав доказів причетності його до кримінальних правопорушень, тапогодився із думкою захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суд вважає, що судовий розгляд цього кримінального провадження здійснювався відповідно до вимог закону, та у порядку визначеному КПК України, всі клопотання розглядались судом згідно до вимог КПК України, та судові засідання проводились у порядку визначеному судом. Видача довідок сторонам кримінального провадження КПК України не передбачено, судовий розгляд не завершений.

Що стосується ухвали підготовчого судового засідання від 21.12.2019 року, на яку посилається адвокат ОСОБА_6 , під час судового засідання була обрана міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , без порушення вимог закону.

Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Судом приймалось рішення про обрання запобіжного заходу, а не про продовження строку тримання під вартою, у КПК України порядок продовження строку тримання під вартою виділено у окрему норму ст.199 КПК України, про обрання запобіжних заходів зазначено у інших нормах КПК України, тому суд не погоджується із думкою захисника ОСОБА_6 про те, що обрання запобіжного заходу, та продовження строку тримання під вартою, що це слова синоніми.

У рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти» ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98).
У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вище зазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдта проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.
На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку про те, що необхідно задовольнити відвід.
Керуючись ст.ст.75, 76, 81, 82, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України справа №522/17599/19, номер провадження №1-кп/522/386/20 задовольнити.

Справу №522/17599/19, номер провадження №1-кп/522/386/20 передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для автоматичного розподілу, згідно до вимог ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2
24.07.2020