Справа № 479/819/20
Провадження № 1-кп/474/277/20
УХВАЛА
про відвід слідчого судді

19.11.20 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 22.02.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, -

встановив:

В провадженні слідчої судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 (далі - слідча суддя ОСОБА_4 ) перебуває скарга потерпілої ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.10.2019р. про закриття кримінального провадження, внесеного 22.02.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

22.10.2020р. потерпіла ОСОБА_3 подала заяву, в якій посилаючись на приписи ч. 1 ст. 77 КПК України, просить відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду її скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000065 від 22.02.2019р. за ч. 2 ст. 162 КК України від 16.10.2020р.

Заява про відвід мотивована таким:

- слідча суддя ОСОБА_4 вже брала участь у розгляді даної справи, а саме у розгляді скарги потерпілої ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Ухвалою слідчої судді ОСОБА_4 від 21.02.2019р. скаргу потерпілої ОСОБА_3 було задоволено та зобов`язано слідчих Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості до ЄРДР;

- скарга потерпілої ОСОБА_3 ґрунтується на постанові Миколаївського апеляційного суду від 19.07.2019р. по справі № 479/124/19. Даною постановою було визнано незаконним та скасовано рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16.04.2019р., ухваленого у складі судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 .

З огляду на вищевикладене потерпіла ОСОБА_3 зазначає, що вказані обставини свідчать про неможливість участі судді ОСОБА_4 у розгляді справи № 479/819/20 за її скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000065 від 22.02.2019р.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05.11.2020р., за поданням в.о. голови Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, матеріали за заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000065 направлено на розгляд до Врадіївського районного суду Миколаївської області.

13.11.2020р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею по розгляду заяви про відвід визначено слідчого суддю Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020р. за підписом ОСОБА_6 ).

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 134-136 КПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, що підтверджується телефонограмою № 494 від 16.11.2020р., про причини неявки не повідомила.

Слідча суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 134-136 КПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням № 479/819/20/4612/2020 від 16.11.2020р., про причини неявки не повідомила.

Заступника начальника СВ Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 134-136 КПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням телефонограмою № 495 від 16.11.2020р., про причини неявки не повідомив.

Прокурор Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 134-136 КПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням № 479/819/20/4611/2020 від 16.11.2020р. Водночас 19.11.2020р. від прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він, у зв`язку з неявкою всіх учасників судового розгляду, просить розглянути справу за його відсутності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 81 КПК України визначено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

З аналізу ст. 81 КПК України вбачається, що остання не містить норми, яка б унеможливлювала розгляд заяви про відвід чи самовідвід судді у зв`язку з нез`явленням в судове засідання судді, слідчого судді, яким заявлено відвід, заявника чи інших учасників кримінального провадження.

В свою чергу, слід зазначити, що ст. 81 КПК України також не визначено, часові межі розгляду заяв про відвід, однак у ст.ст. 7 та 28 КПК України закріплено одну із загальних засад кримінального провадження, якій повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження.

Так, зокрема згідно ч.ч. 1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

При цьому, ч. 5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Таким чином, законодавець чітко визначає обов`язок суду розглянути поставлене на його вирішення питання в розумні строки з урахуванням обсягу та специфіки процесуальної дії, поведінки учасників кримінального провадження та з дотриманням прав обвинуваченого на судовий розгляд в найкоротший строк обвинувачення щодо нього.

З огляду на вищевикладене, враховуючи що всі учасники судового розгляду завчасно належним чином повідомленні про час, дату і місце судового розгляду, вважаю, що не з`явлення останніх не перешкоджає розгляду заяви про відвід слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 .

Оцінивши обставини покладенні в основу заявленого відводу, дослідив докази наявні в матеріалах справи, вважаю встановленим таке.

26.08.2020р. до Кривоозерського районного суду Миколаївської області надійшла скарга потерпілої ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.10.2019р. про закриття кримінального провадження, внесеного 22.02.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Одночасно із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження потерпіла ОСОБА_3 також подала заяву про поновлення терміну на оскарження останньої.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 19.10.2020р. слідчою суддею визначено суддю ОСОБА_4 .

Ухвалою від 20.10.2020р. слідча суддя ОСОБА_4 поновила строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, відкрила провадження у справі та призначив судовий розгляд на 22.10.2020р.

22.10.2020р. потерпіла ОСОБА_3 , посилаючись на приписи ч. 1 ст. 77 КПК України, заявила відвід слідчій судді ОСОБА_4 .

З огляду на вищевикладене вважаю за необхідне зазначити таке.

Статтею 77 КПК України передбачено підстави для заявлення відводу прокурору, слідчому та дізнавачу, в свою чергу підстави для заявлення відводу передбачені ч. 1 ст. 75 КПК України.

З огляду на обставини викладені у заяві потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 слід дійти висновку, що відвід заявлений на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності таких підстав слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

При цьому у своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами.

Так, рішенням у справі П`єрсак проти Бельгії (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982 року, п. 30) зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium), рішення від 26.10.1984р., п. 26).

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р. за № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема у випадку, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Відповідно рекомендацій у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001р. (далі - Висновок № 1) в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає.

Так, у п. 12 Висновку № 1 передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затверджених ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Білуха проти України (заява № 33949/02) від 09.11.2006р. встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, навівши наступні мотиви (пункти 47-55 рішення).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі Фей проти Австрії (Feyv.Austria) від 24.02.1993р., пп. 27, 28, 30; рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії від 28.10.1998р. (Wettstein v. Switzerland) п. 42).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. UnitedKingdom), від 10.06.1996р., п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі Ферантелі та Сантанжело проти Італії (FerrantelliandSantangelov.Italy), від .07.08.1996р., п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії (DeCubber v. Belgium), від 26.10.1984р., п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі Кастілло Альгар проти Іспанії (CastilloAlgarv.Spain), від 28.10.1998р., п.45).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Салов проти України (заява № 65518/01) від 06.09.2005р., надаючи тлумачення поняттю неупередженість суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п. 81).

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З комплексного аналізу положень кримінального процесуального законодавства та, зокрема, ст. 370 КПК України слідує, що недопускається прийняття судового рішення на основі припущень, а в основу останнього мають бути покладенні виключно об`єктивно з`ясовані обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом.

Постановляючи ухвалу за результатами розгляду заявленого відводу суд повинен неухильно дотримуватися приписів кримінального процесуального законодавства, а сама ухвала має відповідати критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Із заяви про відвід слідчої судді ОСОБА_4 слідує, що мотивами заявлення відводу є участь судді у розгляді скарги потерпілої на бездіяльність органу досудового розслідування щодо внесення відомостей до ЄРДР по даному кримінальному провадженню та ухвалення суддею рішення в межах розгляду іншої судової справи, яке було скасоване постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.07.2019р.

З огляду на мотиви заявленого відводу слід зазначити таке.

Статтею 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 1. ч.ч. 2, 3, 5 ст. 35 КПК України, у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

Матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду має наслідком відповідальність, установлену законом.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, в тому числі видачі вироків, ухвал суду та виконавчих документів, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів вироків, ухвал суду та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним та юридичним особам, підготовки статистичних даних, визначається Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Водночас п.п. 1, 3, 21 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., передбачено передачу матеріалів кримінального провадження раніше визначеному слідчому судді.

Таким чином заява про відвід в частині, що стосується участі слідчої судді ОСОБА_4 у розгляді попередньої скарги потерпілої ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000065, без зазначення обставин, які за вказаних умов, свідчать про необ`єктивність чи упередженість слідчої судді ОСОБА_4 , є безпідставною та необґрунтованою.

Сам по собі факт розгляду суддею ОСОБА_4 іншої судової справи за участі ОСОБА_3 , рішення по якій було скасовано в апеляційному порядку, без зазначення обставин, які за вказаних умов, свідчать про необ`єктивність чи упередженість слідчої судді ОСОБА_4 , не вказує на необ`єктивність чи упередженість слідчої судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги потерпілої ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, а тому скарга в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б свідчили про необ`єктивність та/чи упередженість слідчої судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги потерпілої ОСОБА_3 , а тому слід дійти висновку, що мотиви заявленого відводу фактично базуються виключно на суб`єктивних судженнях та припущеннях потерпілої ОСОБА_3 щодо необ`єктивності та/чи упередженості слідчої судді ОСОБА_4 , про наявність яких не свідчить жодний з наведених у заяві про відвід фактів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного вбачається, що відвід заявлений потерпілою ОСОБА_3 слідчій судді ОСОБА_4 в цілому є безпідставним та необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 370-371 КПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 22.02.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1