Справа № 639/5950/20
Провадження № 1-кп/639/600/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 11.09.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000208 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, розлученої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11.09.2020 приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи неподалік від одноповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 в стані алкогольного сп`яніння, вступив у протиправну змову із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 щодо незаконного проникнення до житла раніше йому знайомої ОСОБА_7 , що мешкає в кв. АДРЕСА_4 вказаного будинку.
Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи протиправний спільний умисел, разом із ОСОБА_5 , цілеспрямовано підійшли до вікна вказаної квартири та почергово почали стукати у вікно, вимагаючи відчинити їм вхідні двері.

В подальшому ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася у зв`язку з тим, що вхідні двері до квартири їм ніхто добровільно не відчинив та не дозволив до неї увійти, діючи умисно, разом з ОСОБА_5 , бажаючи досягти протиправного результату, спрямованого на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, діючи всупереч ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, протиправно, тобто без добровільної згоди власника, пошкодив вхідні двері та здійснив разом з останньою незаконне проникнення до житла ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні коридору вказаної квартири, діючи узгоджено, за попередньою змовою зі своєю співмешканкою, не маючи правових підстав щодо проникнення до житла потерпілої ОСОБА_7 , стали ініціаторами тривалої сварки з останньою та її співмешканцем ОСОБА_8 .

Протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним проникненням до житла, були припинені приблизно о 01 год. 40 хв., після чого вони були змушені вийти із квартири, так як цього вимагала її власниця, та з місця скоєння кримінального проступку зникли.

Таким чином, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 у зазначений вище період часу, виконали усі дії, які вважали за необхідне, для незаконного проникнення до житла потерпілої ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального проступку ,передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті,повністю підтверджує обставини щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 також свою провину у скоєнні кримінального проступку за ч.1 ст.162 КК України визнала повністю. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви до суду просить розглядати справу без її участі, цивільний позов не заявляє,просить призначити покарання обвинуваченим на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення .

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням даних, що характеризують їх особу .

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, думку потерпілої про призначення несуворого покарання, відношення обвинувачених до вчиненого, дані про їх особу.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено,що він не судимий в силу ст..89 КК України, ніде не працевлаштований,має постійне місце реєстрації та проживання,за яким характеризується незадовільно,оскільки зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не є особою-інвалідом.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено,що вона раніше не судима, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання,за яким характеризується задовільно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 ч.1 п.2, 13 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень і досягнення цілей покарання щодо них в цілому можливе без ізоляції їх від суспільства, та вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а обвинуваченій ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.1 ст.162 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 ( ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1