ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/930/18 Номер провадження 11-кп/814/93/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001448, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2018, за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мозоліївка Глобинського району Полтавської області, громадянина України, з повного загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.05.2018 року Глобинським районним судом Полтавської області

за ч. 1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.249 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 25.05.2018р., остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_7 на користь Пронозівської сільської ради в розмірі 6560 грн.
На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію, а
саме дві рибальські сітки конфісковано в дохід держави.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 03.05.2018р., маючи умисел на незаконне

зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, в заборонений час період нересту, прибув до Сулинської затоки Кременчуцького водосховища на територію ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський» з

метою вилову риби для особистих потреб. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зайшов у воду на 5 м та в районі с.Шушвалівка в межах адміністративної території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, близько 21 год. взабрід виставив власні риболовні сітки, в кількості двох штук, після чого повернувся до берегу річки.

04.05.2018р. близько 01.30 год., ОСОБА_7 повернувся до залишених у водоймищі сіток та здійснив незаконний вилов риби загальною вагою 21 кг та був

затриманий співробітниками сектору водної поліції.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_7 заподіяв шкоду на загальну суму 6560 гри.

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційною скаргою

звернувся прокурор, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.249 КК України до обмеження волі на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України. Вирок Глобинського районного суду від 25.05.2018 виконувати самостійно.

При цьому, посилається на зміст абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»,в разі коли особа вчинила злочин до постановлення вироку у іншій справі, засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а за іншим вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Отже, стверджує, що місцевий суд неправильно застосував закон, який не підлягає застосуванню при призначенні покарання - ч.4 ст.70 КК України.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, доводи прокурора, про неправильне призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є обгрунтованими.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 23 «Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами та доповненнями, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила злочин до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Однак цих вимог закону при призначенні покарання судом першої інстанції дотримано не було, а тому призначене обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 25.05.2018 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу, розміром 1700 грн.

26.06.2018 цим же судом його засуджено за ч.1 ст. 249 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Враховуючи, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 25.05.2018 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 1700 грн, яке належить відбувати реально, що виключає можливість призначення обвинуваченому остаточного покарання із застосуванням принципів поглинення, часткового чи повного складання покарань, оскільки в цьому випадку кожен вирок повинен виконуватися самостійно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням вимог п.2 ч. 1 ст. 413 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора

Полтавської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання за сукупністю злочинів скасувати та постановити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 249 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 25 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 249 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу - виконувати самостійно.

В іншій частині цей вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без змін.

Касаційна скарга на вирок суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4