Справа № 452/2252/20
Провадження № 1-кп/452/397/2020
ВИРОК
іменем України

08 грудня 2020 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого; раніше неодноразово судимого, - останній раз 02.12.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого 28.10.2016 року, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 3 липня 2020 року об 11.00год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник у багажне відділення автомобіля марки «Renault» моделі «11»із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , що був припаркований біля вказаного житлового будинку та належить ОСОБА_4 , звідки повторно таємно викрав болгарку марки «Makita», еклектичну паркетну пилу марки «Bosch», шліфувальну машинку марки «Interkernn», шліфувальну машинку марки «Blau Craft», моделі «ESS 170», чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4573,32гривні.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого та позиції потерпілого, прокурора, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Крім визнання обвинуваченим своєї провини, його винуватість в інкримінованому злочині доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, його характеристику, обставини вчинення кримінального правопорушення. Із урахуванням цього, слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 з`ясовано, що він раніше неодноразово судимий і, в тому числі за злочини проти власності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позиції потерпілого, котрий просив не позбавляти обвинуваченого волі пояснивши, що він добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків особи, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави; заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались; речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути із Білозерського в дохід держави витрати на проведення товарознавчої експертизи №16/766 від 31.07.2020р. в сумі 653,8грн.(шістсот п`ятдесят три гривні 80 коп.).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1