ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1815/20 Справа № 176/648/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 12.10.2015 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки;
- відбуває покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року змінений в частині призначення покарання. Постановлено вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
Вказаною ухвалою задоволено спільне подання начальника ДУ Жовтоводська виправна колонія (№26) та голови спостережної комісії Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , та постановлено звільнити останнього від відбування покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року, у виді позбавлення волі на строк 4 роки, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 27 днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного йому покарання, початок строку: 26.07.2017 року, кінець строку: 26.07.2021 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці на виробництві установи має 6 заохочень, стягнень не має, має позитивну характеристику, працевлаштований, що підтверджено довідкою про відношення до праці від 10.03.2020 року.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційний скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування подальшого покарання ОСОБА_6 .
Посилається на те, що в судовому засіданні було встановлено, що засуджений має 6 заохочень за підсумками роботи та ставлення до робіт з благоустрою, однак благоустрій установи це не право засудженого, а його обов`язок. Тому вважає, що заохочення надано ОСОБА_6 формально, за виконання засудженим обов`язків, покладених на нього чинним законодавством.
Вважає, що суд належним чином не врахував, що значна частина покарання засудженого ОСОБА_6 залишається не відбутою, а також те, що останнього засуджено за вчинення умисного тяжкого злочину.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.
Так, ОСОБА_6 засуджено вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року змінено в частині призначеного покарання. Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.12.2015 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 26 липня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 26 липня 2021 року.
За час перебування в Дніпровському УВП №4 засуджений ОСОБА_6 стягнень та заохочень не мав.
З 06.08.2017 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26), де характеризується позитивно, має шість заохочень, стягнень не має.
Відповідно до характеристики з виправної колонії, ОСОБА_6 на виробництві установи був працевлаштований в період з 01.09.2017 року по 01.09.2018 року на Ливарному виробництві. Протягом всього іншого часу на протязі всього строку, кожного робочого дня виконує роботи по благоустрою колонії прилеглих територій, поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, додаткового нагляду з боку представників адміністрації не потребує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Стосунки у відділенні підтримує із засудженими, які характеризуються добре. На заходи виховного характеру реагує добре. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а саме Фізкультура та спорт та Підготовка до звільнення. Провину в скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин.
За висновком комісії установи, засуджений ОСОБА_6 власною зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосування ст. 81 КК України.
Враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.
Тому доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про те, що значна частина покарання засудженого ОСОБА_6 залишається невідбутою, а також те, що останнього засуджено за вчинення умисного тяжкого злочину, не обґрунтовані. Дані факти були взяті до уваги судом в сукупності з іншими обставинами по справі, їм було надано належної правової оцінки.
Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4