Дата документу 08.12.2020 Справа № 317/277/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/277/18Доповідач в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1539/20Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2020 року, якою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001701 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001701 ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.
Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання ініційоване питання повернення обвинувального акту в даному кримінальному провадженні відповідно до приписів глави 25 КПК України, оскільки склад кримінального правопорушення, встановлений ч.1 ст.309 КПК України, з 01 липня 2020 року кваліфікується як кримінальний проступок, а кримінальне провадження на даний момент не призначене до судового розгляду.
Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, зазначив, що матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину повинні розглядатись в одному провадження, оскільки їх роз`єднання може негативно вплинути на повноту судового розгляду.
Суд першої інстанції враховуючи законодавчі зміни та зміст обвинувального акту, дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, відповідно до пп. 5, 6 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Апелянт вважає, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у нього таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України. Суд першої інстанції не навів в ухвалі невідповідностей обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 вимогам ст.291 КПК України. Крім того, з системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01.07.2020 судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності Закону №2617-VIII і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду. Апелянт зазначає, що стороною обвинувачення 31.01.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 був направлений до Запорізького районного суду Запорізької області. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31.01.2018 призначено підготовче засідання по обвинувальному акту, відносно ОСОБА_8 на 06.03.2018. В подальшому підготовче засідання було перенесено на 06.08.2020. Таким чином, суд першої інстанції прийняв незаконне судове рішення, оскільки при його постановлені були порушені вимоги закону.

Прокурор просить апеляційний суд ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 06.08.2020 скасувати, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з положеннями ч.ч.3, 4 вказаної статті обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, який зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону.
У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 20.12.2019 року.
Відповідно до вимог п.5 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які саме перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При розгляді апеляційної скарги прокурора не встановлено таких недоліків обвинувального акта, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд.
Згідно з положенням ст.217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
З системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01 липня 2020 року судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Так, згідно з матеріалами кримінального провадження, обвинувальний акт з додатками у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, підлягає судовому розгляду, оскільки обвинувальний акт прокуратурою скеровано до суду першої інстанції 31.01.2018.
Суд першої інстанції правильно встановив, що діяння, інкриміноване ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, є злочином, а діяння за ч.1 ст.309 КК України кримінальним проступком.
Разом з тим, ані положеннями п.п.5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», ані іншими нормативно-правовими актами не передбачено повернення судами обвинувальних актів у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину, і проступку.
Крім того, рішення прокурора про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, було прийнято прокурором в ході досудового розслідування 19 грудня 2017 року, тобто до вступу у законну силу змін до ч.2 ст.217 КПК України, внесених Законом 2617-VIII, на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону, а тому посилання суду першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору на положення ч. 2 ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції в ухвалі від 06.08.2020 дійшов не вірних висновків, про необхідність повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», оскільки кримінальне провадження, відносно ОСОБА_8 розглядалося в судовому засіданні суддею ОСОБА_9 , і через закінчення повноважень судді 19.10.2018 було передано судді ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувальний акт надійшов до суду 31.01.2018, ухвалою суду від 31.01.2018 призначалось підготовче судове засідання, ухвалою суду від 19.06.2019 відновлювалось кримінальне провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченого та призначалось судове засідання, а тому відсутні підстави для повернення обвинувального акту для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону визнавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001701, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, таким, що не відповідає вимогам КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2020 року, якою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001701 у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Матеріали кримінального провадження направити до Запорізького районного суду Запорізької області.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4