КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

02 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000051 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Сосниця, Сосницького району, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , який брав участь в апеляційному розгляді дистанційно, в режимі відеоконференції з Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор»,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України та засуджено до покарання:
за ч. 1 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд визначив ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на шість років з конфіскацією майна.
Цим же вироком судом вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час у місті Чернігів незаконно, з метою подальшого збуту, придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін основу) становить 0,00087 г та 0,05171 г, яку незаконно, зберігаючи при собі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб перемістив до будинку за місцем фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати до близько 12:30 год. 15 березня 2019 року з метою подальшого збуту.
15 березня 2019 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , з корисних мотивів, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини амфетамін, будучи на території, прилеглій до господарства за місцем його фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_7 , незаконно збув останньому порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін основу) становить 0,00087 г та 0,05171 г, за що отримав від ОСОБА_7 в якості оплати грошові кошти в сумі 500 гривень, які раніше оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у місті Чернігів, незаконно, з метою подальшого збуту, придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін основу) становить 0,14605 г, яку незаконно, зберігаючи при собі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, перемістив до будинку за місцем фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати до близько 12:20 год. 21 березня 2019 року з метою подальшого збуту.
21 березня 2019 року близько 12 години 20 хвилин ОСОБА_5 , з корисних мотивів, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини амфетамін, будучи на території, прилеглій до перехрестя вулиць Михайлівської та Деснянської в селищі міського типу Сосниця Чернігівської області в ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_7 , повторно, незаконно збув останньому порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений амфетамін, маса якого (у перерахунку на амфетамін основу) становить 0,14605 г, за що отримав від ОСОБА_7 в якості оплати грошові кошти в сумі 500 гривень, які раніше оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року, в частині призначеного покарання та застосувати щодо нього положення ст.ст. 69, 75, 76 КК України, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання за вчиненні злочини, безпідставно не врахував обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, суд не врахував щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю даних злочинів, що як наслідок призвело до призначення надто суворого виду і міри покарання.

Вважає, що його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки дане буде відповідати конституційним принципам додержання гуманізму, справедливості і законності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, так само як і у повторному незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Оскільки в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 не оспорюються фактичні обставини вчинених ним дій та їх правова кваліфікація, а також доведеність його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для перегляду судового рішення поза межами поданої обвинуваченим апеляційної скарги, тим більше, що вирок суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, а дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений вчинив умисні злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими.

Обставини, які обтяжують та помякшують покарання судом не встановлені.

Як обґрунтовано зазначено у вироку суду, щире каяття, у розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, має полягати у належній критичній оцінці особою свого протиправного діяння, його осуді, бажанні усунути негативні наслідки чи компенсувати завдану шкоду, а також готовності понести кримінальну відповідальність згідно із законом. Визнання вини обвинуваченим під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

При цьому, як встановив суд, у судовому засіданні обвинувачений повідомив про обставини, які не відповідають дійсності (є неправдивими), з метою поліпшити своє становище та уникнути від кримінальної відповідальності, зокрема про те, що придбав психотропну речовину після сварки зі своєю дівчиною для власного споживання, щоб забути розтавання з нею, а також що ОСОБА_7 часто дзвонив обвинуваченому, близько десяти разів за день з різних номерів, умовляючи продати йому наркотики, заявивши таким чином про ознаки провокації. Однак, ці обставини, як зазначено судом, спростовуються аудіозаписами з телефону та даними, отриманими під час аудіо-, відеоконтролю, зі змісту яких слідує, що ОСОБА_8 займався збутом та розповсюдженням психотропних речовин іншим невстановленим особам та сам вживав психотропні речовини.

У звязку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність такої обставини, яка помякшує покарання, як щире каяття, про наявність якої в судовому засіданні заявляв обвинувачений.

Окрім цього, судом враховано, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання в Сосницькому професійному аграрному ліцеї та за місцем роботи в ДП «Дирекція пересувних циркових колективів України», за місцем проживання актів до адміністративної комісії при Сосницькій селищній раді на нього не надходило.

З урахуванням зазначених обставин та відповідно до вимог кримінального закону та передбачених ним санкції, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за кожний злочин окремо у вигляді позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 307 КК України ще й з конфіскацією майна та, відповідно до вимог ст. 70 цього Кодексу, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначення покарання, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про наявність законних підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання, внаслідок суворості, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через мякість або через суворість.

Незважаючи на вимоги вказаної норми закону, а також положення Розділу ХІ КК України, які регламентують призначення покарання, в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено переконливих даних чи обставин, які б дозволили зробити висновок про те, що призначене судом покарання, як за кожний злочин окремо, так і остаточне покарання за сукупністю злочинів, за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість.

Більш того, як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 745/658/19, за наслідками розгляду касаційної скарги прокурора на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2020 року, відповідно до якої суд апеляційної інстанції змінив вирок суду та помякшив призначене ОСОБА_5 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, до трьох років позбавлення волі без конфіскації майна, суд касаційної інстанції не тільки скасував зазначену вище ухвалу та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції, а й вказав у своєму рішенні, що апеляційним судом не було отримано даних, які б свідчили про наявність обставин, що помякшують покарання засудженому ОСОБА_5 , а відтак і можливості його помякшення шляхом застосування положень ст. 69 цього Кодексу, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , зміни вироку та пом`якшення призначеного йому згідно з вироком суду покарання, в тому числі із застосуванням положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України, як про це просить апелянт.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 , без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 745/658/19

Номер провадження :11-кп/824/3956/2020

Категорія: ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1