Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду :
підозрюваного ОСОБА_5 та його захисниць
адвокаток ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/106/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру в кримінальному провадженні № 0001278 відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР ) за ч. 4 ст. 187 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 0001278 відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до ЄРДР за ч. 4 ст. 187 КК України. Скарга вмотивована тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 жовтня 2019 року слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Заявник вважає, що повідомлення про підозру підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування не надано жодних належних доказів на обґрунтування підозри, а саме, що він вчинив наведений злочин. Окрім того, в скарзі зазначено, що у повідомленні про підозру, де вказано наявність встановлених достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ст. слідчий ОСОБА_9 посилається на прізвище невідомої сторонньої особи - ОСОБА_5 , тому повідомлення про підозру, вручене саме ОСОБА_5 , є необґрунтованим. Вказує, що посилання старшого слідчого ОСОБА_9 на сторонню особу ОСОБА_5 є і у клопотанні про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, у постанові про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення та у інших процесуальних документах, зокрема, у постанові про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 29.10.2019 року. Окрім того, ОСОБА_10 вказує на те, що відсутні підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР за №0001278, здійснюється саме щодо ОСОБА_5 , оскільки у Витягу з ЄРДР не вказано жодного прізвища ні підозрюваних, ні потерпілих осіб. ОСОБА_10 , посилаючись на заяви свідків щодо дійсних обставин справи, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що знаходяться у його захисника, вважає повідомлення про підозру необґрунтованим та таким, яке необхідно скасувати, оскільки зміст повідомлення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Окрім того, скаржник вказує на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки впізнання його проводилося із грубим порушенням норм КПК України. На підставі наведеного, просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0001278.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України). На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Вказує також на те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, була предметом розгляду при постановленні ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджувалась дослідженими доказами та сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, була достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. Доводи захисника про необґрунтованість підозри у зв`язку з помилками у тексті клопотання та повідомленні про підозру, мають суто технічний характер, які не змінюють суті повідомлення про підозру. Крім того, слідчим 31.10.2019 винесено постанову про уточнення анкетних даних підозрюваного у зв`язку з технічною помилкою в тексті повідомлення про підозру, також вказані доводи були дослідженні при обранні запобіжного заходу підозрюваному. Слідчий суддя дійшов висновку, що за своїм змістом повідомлення про підозру ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетний до вчинення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України кримінального правопорушення .
В апеляційній скарзі адвокат вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Стверджує, що повідомлення про підозру підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування не надано жодних належних доказів на обґрунтування підозри. Вказує, що на аркуші 2 повідомлення про підозру, де вказано наявність встановлених достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , слідчий посилається на прізвище невідомої особи ОСОБА_5 , до якої підозрюваний ОСОБА_5 ніякого відношення не має, точно так як і не має відношення до злочину. Тому, повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_5 є необґрунтоване. Також зазначає що, у постанові про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 29.10.2019 слідчий вказав, що злочин вчинено ОСОБА_5 разом із ОСОБА_14 , тобто іншими особами, а припущення органу досудового розслідування, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 одна і та сама особа є безпідставними і незаконними, оскільки у документах слідства можуть бути викладені тільки достовірні, перевірені обставини та факти, а не їх припущення. Стверджує, що не має підстав вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001278 здійснюється саме щодо ОСОБА_5 , оскільки у наведеному Витягу з ЄРДР не вказано жодного прізвища ні підозрюваних, ні потерпілих осіб. Посилається на заяви від свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо дійсних обставин справи, які спростовують так звану «обґрунтовану підозру» і підтверджують алібі, зокрема те, що ОСОБА_5 злочину не вчиняв. Просить скасувати ухвалу та скасувати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001278 відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 187 КК України, яке повідомлено ОСОБА_15 .
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_5 та його захисниць адвокаток ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора враховується, що: прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин його неявки та заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від прокурора не надходило; розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався.
Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 187 КК України настає за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, яку подала адвокатка ОСОБА_16 , про незаконність та необґрунтованість судового рішення, колегія суддів бере до уваги положення ст. 276 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що «вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».
Окрім того, колегія суддів враховує і висновки викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).
Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.
Колегія суддів враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.
Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполучного Королівства».
Апеляційний суд також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.
Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
4) відмову у задоволенні скарги.
Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, та в інших справах, були враховані слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав підозрюваний ОСОБА_5 ; постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.
Так, з матеріалів судового провадження (журналу судового засідання а. с. 50-53) вбачається, що слідчий суддя, приймаючи судове рішення, досліджував докази у судовому провадженні й дав їм відповідну оцінку.
Як убачається із наявних у матеріалах судового провадження доказів, у провадженні СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0001278, відомості про кримінальне правопорушення в якому 27.10.2019 внесені до ЄРДР за ознаками передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України кримінального правопорушення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у нападі, спрямованому на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою (з невстановленими органом досудового розслідування особами), або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, який мав місце 27 жовтня 2019 року приблизно о 03 год. 20 хв. у с. Баранинці Ужгородського району.
29.10.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України злочину.
Колегія суддів вважає, що вищевказані фактичні обставини та наявні в матеріалах судового провадження докази, свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити це кримінальне правопорушення.
Зазначене також свідчить про те, що викладені у судовому рішенні висновки про обґрунтованість підозри, узгоджуються з вимогами закону та зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими, на переконання апеляційного суду, на цьому етапі досудового розслідування підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 ..
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, була предметом розгляду при постановленні ухвал про обрання та продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтверджувалась дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться в цих доказах, а також була достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слідчими суддями, судом були враховані такі докази в обґрунтування підозри ОСОБА_5 : протоколи (огляду місця події від 27 жовтня 2019 року ділянки дороги в с. Баранинці, Ужгородського району; огляду місця події 28 жовтня 2019 року - транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 ; огляду місця події від 28 жовтня 2019 року - ділянки землі, яка прилягає до об`їзної дороги в м. Ужгород, неподалік відділення № 1 «Нової Пошти»; огляду місця події від 28 жовтня 2019 року - службового приміщення Ужгородського РВП, у якому на момент огляду перебували гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , у ході якого в останніх вилучено мобільні телефони із сім-картками оператора стільникового зв`язку; огляду від 30.10.2019 року транспортного засобу - автомобіля марки «Фольцваген Гольф», темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ; огляду місця події від 28 жовтня 2019 року - службового приміщення Ужгородського РВП, у якому знаходився гр. ОСОБА_18 , у ході якого в останнього вилучено мобільний телефон, із сім карткою; огляду місця події від 04.11.2019 року - приміщення сторожової будки за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено особисті документи потерпілого ОСОБА_19 ); протоколи допитів (свідка ОСОБА_14 від 04 листопада 2019 року; свідка ОСОБА_17 від 27 жовтня 2019 року; свідка ОСОБА_11 від 29 жовтня 2019 року; свідка ОСОБА_20 від 27 жовтня 2019 року; свідка ОСОБА_21 від 30.10. 2019 року; свідка ОСОБА_22 від 03 листопада 2019 року; свідка ОСОБА_13 від 30 жовтня 2019 року; свідка ОСОБА_23 від 28 жовтня 2019 року); протоколи (пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеним зі свідком ОСОБА_13 від 30.10.2019; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_23 від 29.10.2019; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_11 від 29.10.2019; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_17 від 29.10.2019; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_14 від 14.11.2019); протокол слідчого експерименту, проведений зі свідком ОСОБА_17 від 28.10.2019 року; висновок товарознавчої експертизи № 11/849 від 25.11.2019; довідку за № 305/11 від 08.11.2019 року, видану ПТ «ЛОМБАРД ФІНАНС»; речові докази.
Приймаючи судове рішення колегія суддів бере до уваги і те, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, а жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З огляду на вищенаведені обставини та здобуті докази, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не надано жодних належних доказів на обґрунтування підозри й повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_5 , є необґрунтоване, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що на аркуші 2 повідомлення про підозру, де вказано наявність встановлених достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , слідчий посилається на прізвище невідомої особи ОСОБА_5 , до якої підозрюваний ОСОБА_5 ніякого відношення не має, точно так як і не має відношення до злочину, - апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що помилки у тексті клопотання та повідомленні про підозру, мають суто технічний характер, які не змінюють суті повідомлення про підозру. Погоджуючись із указаним висновком слідчого судді та відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею належним чином враховано те, що слідчим 31.10.2019 винесено постанову про уточнення анкетних даних підозрюваного у зв`язку з технічною помилкою в тексті повідомлення про підозру.
Таким, що знайшов своє підтвердження у ході розгляду апеляційної скарги є і висновок слідчого судді про те, що за своїм змістом повідомлення про підозру ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетний до вчинення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України кримінального правопорушення.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки слідчого судді й не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 , апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що в постанові про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 29.10.2019 слідчий вказав, що злочин вчинено ОСОБА_5 разом із ОСОБА_14 , тобто іншими особами, а припущення органу досудового розслідування, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 одна і та сама особа є безпідставними і незаконними, оскільки у документах слідства можуть бути викладені тільки достовірні, перевірені обставини та факти, а не їх припущення.
Як такі, що жодним чином не спростовують висновку слідчого судді про те, що органом досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри саме ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України злочину, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про нібито відсутність підстав вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278, здійснюється саме щодо ОСОБА_5 , так як у наведеному Витягу з ЄРДР не вказано жодного прізвища ні підозрюваних, ні потерпілих осіб. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що як слідчим суддею у ході розгляду скарги підозрюваного, так і апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги адвокатки встановлено, що ОСОБА_5 є саме тією особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, і що саме йому повідомлено про підозру в скоєнні даного злочину.
Із вищевказаних підстав, апеляційний суд не приймає до уваги й посилання сторони захисту на заяви від свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які нібито спростовують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 і підтверджують його алібі, а також те, що він не вчиняв злочину.
Також апеляційний суд вважає, що, оцінюючи доводи скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя обґрунтовано зауважив, що оцінка доказів, зібраних на стадії досудового розслідування на предмет їх належності та допустимості не проводиться, а здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.
Зважаючи на наведене вище, висновок слідчого судді про те, що скаржником не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001278, а наведені ним обставини не являються підставами для скасування підозри, - апеляційний суд визнає законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим.
Колегія суддів також вважає, що: наявні у матеріалах кримінального провадження докази є достатніми для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого йому передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України кримінального правопорушення; слідчий та прокурор обґрунтовано дійшли висновку про наявність фактичних обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обґрунтовано прийняли процесуальне рішення, яке оскаржується; в сторони обвинувачення наявні достатні докази, у підтвердження підозри, а стороною захисту не вказувалось на дані, які свідчать про те, що вищевказані зібрані у кримінальному провадженні докази здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_5 , або внаслідок порушення його права на захист. При цьому, колегія суддів зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження права та інтереси підозрюваного ОСОБА_5 захищають адвокати, якими не вказувалось на те, що органом досудового розслідування їм вчиняються перепони у захисті підозрюваного.
Крім того, колегія суддів вважає, що висунута підозра є достатньою, щоб забезпечити подальше розслідування у кримінальному провадженні.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги та приймаючи судове рішення, колегія суддів бере до уваги і те, що сторона захисту, маючи можливість на надання доказів, у підтвердження доводів скарги не долучила будь-які відомості (документи) про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не причетний до скоєного діяння.
Отже, з наведеного витікає, що слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав підозрюваний ОСОБА_5 були дотримані вимоги КПК України, враховані положення Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, постановлені у справах проти України, та в інших справах, положення КК України й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подала адвокатка ОСОБА_16 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути задоволена, оскільки слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_5 були дотримані та взяті до уваги вимоги вказаних вище нормативно-правових актів та постановлено судове рішення, яке визнається законним та обґрунтованим.
Приймаючи рішення колегія суддів також взяла до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників судового розгляду сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що стороною захисту не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді та апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 309, 310, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру в кримінальному провадженні № 0001278 відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 187 КК України, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: