Провадження № 1-в/742/103/20
Єдиний унікальний № 731/326/20
У Х В А Л А

іменем України

08 жовтня 2020 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Варвинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року відносно засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калиновиця, Варвинського району, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Варвинського районного суду від 24 жовтня 2017 року за ч. 1 ст. 310, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням, обов`язків передбачених ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшло подання начальника Варвинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо приведення вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року, стосовно ОСОБА_4 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі за ч. 2 ст. 309 КК України або пом`якшення призначеного покарання засудженому.

В судове засідання начальник Варвинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області не з`явився, але надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлене подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 5 статті 539 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши подання з додатками та матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання начальника Варвинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за з ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ст.70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України (а.с.4-6).

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Як вбачається з матеріалів подання Варвинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, а саме, копії вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року, у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначив остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Тому, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке було призначено за ч. 1 ст. 310 КК України, а саме, трьох місяців арешту, більш суворим покаранням, яке було призначено за ч.2 ст. 309 КК України, а саме, чотирьох років позбавлення волі, було призначено остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 КК України.
Згідно ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.
Правила ч.1 ст.72 КК України складають виключно покарання та зарахування строків попереднього ув`язнення. В свою чергу ст.75 КК України не передбачає повторюваності застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Законом 2617-VIII внесено зміни, зокрема, до ч.2 ст.309 КК України. В попередній редакції в абзаці другому ч.2 ст.309 КК України зазначалося «караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років», а в абзаці другому нової редакції з 01 липня 2020 року в ч.2 ст.309 КК України зазначено «караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавленням волі на строк до трьох років».
Клопотання про приведення вироку у відповідність до Закону 2617-VIII не містить обґрунтування та включає в себе виключно посилання на вимоги п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України та сам Закон 2617-VIII.
Разом з тим, за вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, що унеможливлює застосування норми п.13 ч.1 ст.537 КПК України.
Аналізуючи положення ст. 74 КК України та ст. 537 КПК України суд приходить до переконання, що відділ з питань пробації може звертатися до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону 2617-VIII виключно за обставини перебування такого вироку на виконані в органі з питань пробації та відповідно реального відбування засудженим призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_4 не відбуває покарання з підстав застосування ст.75 КК України та вважається звільненим від відбування призначеного покарання, з покладенням обов`язків ст. 76 КК України, що унеможливлює застосування приведення вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року у відповідність до Закону 2617-VIII, а тому, суд вважає, за необхідне у задоволенні вказаного подання відмовити.
Керуючись ст.539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні поданняначальника Варвинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення вироку Варвинського районного суду від 24 жовтня 2017 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1