ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №617/874/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/620/20 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11-кп/818/620/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2019 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Новопокрівка Чугуївського району Харківської області, громадянинку України, з середньою освітою, непрацюючу, вдову, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 01.04.2019 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 01.04.2019 року, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 19 квітня 2019 року, в період часу з 13:00 по 14:00 годину, ОСОБА_8 , знаходилась в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме чавунної сковорідки радянського виробництва та грошових коштів, що належать ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_8 направилася на кухню будинку вищевказаного домоволодіння та впевнившись, що її протиправні дії залишаться непоміченими сторонніми особами, таємно, керуючись корисливим мотивом наживи, вчинила крадіжку чавунної сковорідки радянського виробництва. Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 направилася до спальної кімнати будинку, де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, впевнившись, що її протиправні дії залишаться непоміченими сторонніми особами, таємно, керуючись корисливим мотивом наживи, зі стільця серед купюр, які лежали на стільці, взяла одну купюру номіналом 200 гривень, які належать ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме продала викрадену сковорідку за 10 гривень ОСОБА_10 , а грошові кошти витратила на власні потреби. Вартість викраденої сковорідки, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи за №1513/19 від 10.05.2019 року, складає 250 гривень. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 450 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить призначити їй, із застосуванням ст.69 КК України, більш м`який вид покарання ніж передбачено в санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді штрафу, посилаючись на те, що обвинувачена хворіє на туберкульоз, раніше була інвалідом другої групи за цим захворюванням, обвинувачена щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину. Наголосив, що відповідно до довідки до огляду медично-соціальною експертною комісією обвинуваченій протипоказана фізична праця та рекомендовано нагляд медиків.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість призначення ОСОБА_8 на підставі ст.69 КК України більш м`якого за своїм видом покарання, безпідставні.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Однак, яким чином ці пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченої істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі захисника не наведено і в матеріалах провадження відсутні.

Яких-небудь нових даних про особу обвинуваченої ОСОБА_8 чи про наявність обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів, в апеляційній скарзі не наведено.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, офіційно не працює та не навчається, утриманців не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з 2006 року, ДЗ:F10.02., раніше судима, вчинила кримінальне правопорушення під час призначеного за попереднім вироком іспитового строку, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, тобто ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Що стосується посилань у скарзі захисника на наявність в ОСОБА_8 захворювання на туберкульоз, то це само по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування положень ст.69 КК України.

Крім того, відповідно до наданої захисником довідки від 29.03.2017 року ОСОБА_8 мала другу групу інвалідності за загальним захворюванням з пошкодженням внутрішніх органів, однак жодних даних щодо наявності в неї захворювання на туберкульоз, зазначена довідка та додана до неї індивідуальна програма реабілітації інваліда, що видана медико-соціальними експертними комісіями, не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом та розміром, є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: