Справа № 991/6009/20
Провадження1-кс/991/6181/20
У Х В А Л А
іменем України

20 липня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000810,
ВСТАНОВИЛА:
До Вищого антикорупційного суду 20.07.2020 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000810 від 21.08.2018, яка полягає у нерозгляді клопотання про закриття кримінального провадження в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.
В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що 11.06.2020 ним було направлене до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення. Захисник зазначає, що станом на дату подання скарги за результатами розгляду цього клопотання він не отримав вмотивованої постанови прокурора про закриття кримінального провадження або про відмову у цьому. Так, в скарзі захисник посилається на те, що згідно з ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.07.2020 у справі № 991/4947/20 (провадження № 1-кс/991/5098/20) була частково задоволена скарга сторони захисту та зобов`язано прокурора розглянути клопотання від 11.06.2020 у порядку, визначеному ст. 220 КПК України. Однак, прокурор продовжив порушення прав підозрюваного і 06.07.2020 виніс постанову про повну відмову в задоволенні вказаного клопотання. Захисник вважає цю постанову необґрунтованою та невмотивованою, оскільки в ній не надана оцінка обставинам та фактам, викладеним в клопотанні та додатках до нього. Стверджує, що це свідчить про бездіяльність прокурора.
З цих мотивів адвокат ОСОБА_3 просить визнати неправомірною бездіяльність прокурора, яка полягає у незадоволенні заявленого клопотання від 11.06.2020 про закриття кримінального провадження; скасувати постанову прокурора від 06.07.2020 про повну відмову у задоволенні клопотання; зобов`язати старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000810 розглянути клопотання від 11.06.2020 у порядку, визначеному ст. 220, 221 КПК України, та закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, закріплений у ч. 1 ст.303 КПК України. Так, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:
1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію,
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк,
3) з клопотанням про вчинення процесуальної дії звернувся суб`єкт, який має на це право;
4) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Дослідивши скаргу адвоката ОСОБА_3 разом із наданими матеріалами слідчий суддя встановила, що в його клопотанні від 11.06.2020 містилося прохання про закриття кримінального провадження № 0000810.
У зв`язку із нерозглядом прокурором цього клопотання, захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав до Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність прокурора, в якій просив зобов`язати старшого прокурора групи прокурорів розглянути клопотання від 11.06.2020 у порядку, визначеному ст. 220, 221 КПК України та закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
За результатами розгляду цієї скарги слідчий суддя Вищого антикорупційного суду 02.07.2020 постановила ухвалу, якою скаргу задовольнила частково, зобов`язала прокурора, уповноваженого на здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні № 0000810, розглянути клопотання сторони захисту від 11.06.2020 у порядку, визначеному ст. 220 КПК України. За змісту ухвали слідує, що вимоги скарги захисника визнані обґрунтованими, оскільки прокурором не виконаний обов`язок належного процесуального реагування на подане клопотання, як це встановлено ч. 2 ст. 220 КПК України. Разом з тим вимога про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визнана слідчим суддею безпідставною, оскільки встановлення підстав для закриття кримінального провадження щодо підозрюваного є повноваженнями прокурора (абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України) і за змістом ст. 36, 220, 284 КПК України слідчий суддя не уповноважений надавати йому вказівки, яке рішення прийняти.
В подальшому за результатами розгляду клопотання захисника від 11.06.2020 про закриття кримінального провадження прокурор виніс постанову від 06.07.2020, якою відмовив у задоволенні цього клопотання.
Проаналізувавши долучені до скарги матеріали для визначення предмету оскарження в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя встановила, що захисник фактично оскаржує постанову прокурора від 06.07.2020 про відмову у задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження. Це підтверджується і змістом прохальної частини скарги, в якій захисник просить скасувати зазначену постанову. Отже, слідчий суддя доходить висновку, що по суті скарга подана на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України.
Так, ст. 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання сторони захисту слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
З матеріалів скарги вбачається, що прокурор після постановлення ухвали слідчим суддею виконав цей обов`язок і розглянув подане захисником клопотання, за результатами такого розгляду прийняв рішення, оформлене постановою від 06.07.2020, яку направив адвокату 07.07.2020 (що підтверджується копією поштового конверту). Слідчий суддя не вповноважений надавати оцінку обґрунтованості чи необґрунтованості цього рішення. Адже в разі подання скарги на бездіяльність прокурора щодо виконання обов`язку, визначеного ст. 220 КПК України, слідчий суддя перевіряє лише чи виконаний ним обов`язок щодо розгляду клопотання та чи в належній процесуальній формі відбулося реагування. Матеріалами скарги підтверджується, що такий обов`язок прокурором виконаний і об`єктивований у формі постанови.
Як підтверджується змістом скарги, її мотиви зводяться до незгоди із постановленим прокурором рішенням за результатами розгляду клопотання від 11.06.2020. Захисник вважає, що прокурор зобов`язаний був закрити кримінальне провадження, а тому вважає бездіяльністю незадоволення його клопотання (про свідчить зміст п. 1 прохальної частини скарги). Однак, слідчий суддя зауважає, що таким чином захисник намагається безпідставно трансформувати оскарження рішення прокурора, яке не оскаржується під час досудового розслідування (постанову про відмову у задоволенні клопотання), у скаргу на бездіяльність прокурора, яка може бути предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України (бездіяльність щодо вчинення процесуальної дії).
У відповідності до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 304 КПК України визначено, що у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами (ч. 5 ст. 304 КПК України).
Зважаючи на викладене, у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст. 1,2, 26, 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:
У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого прокурора у кримінальному провадженні № 0000810 від 21.08.2018, яка полягає у нерозгляді клопотання про закриття кримінального провадження в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, відмовити.
Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1