справа № 399/456/20
провадження № 1-кп/399/58/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Онуфріївка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 01.04.2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
14.04.2020 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
29.05.2020 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч.1,4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Приблизно в кінці грудня 2019 року у вечірній час ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до належного ОСОБА_9 домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , територія якого являється огородженою по периметру та забезпеченою від стороннього доступу, призначеною для постійного зберігання матеріальних цінностей. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 через незачинену вхідну хвіртку проник на територію двору домоволодіння потерпілого, розташованого по АДРЕСА_3 , після чого пересвідчившись, що його дії не помітні іншим особам та власнику домоволодіння, шляхом вільного доступу з території двору повторно, таємно викрав належну ОСОБА_9 сталеву драбину заводського виробництва, вартістю 737 гривень 68 копійок, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно і пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, у спосіб, в час та за обставин, зазначених в описовій частині даного вироку, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, завчасно направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_8 повторно, таємно викрав чуже майно з проникненням в інше сховище, майно потерпілого ОСОБА_9 , а тому суд кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України.
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, доведена повністю.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а також те, що від злочинів тяжких наслідків не настало.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, не одружений, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 67 КК України судом не встановлено.
29.05.2020 року ОСОБА_8 засуджений вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч.1, 4 ст. 70 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки. Вирок набрав законної сили.
У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України за правилами ч.ч.1-3 ст. 70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Так як інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення вчинене ним до постановлення вироку Онуфріївським районним судом Кіровоградської області від 29.05.2020 року, тому остаточне покарання призначається на підставі ч.4 ст. 70 КК України.
З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, враховуючи, що встановлений судом злочин обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, повне визнання своєї вини, його щире каяття, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000100 відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000100 відсутні.
Суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, враховуючи міру покарання та відсутність відповідного клопотання прокурора.
Керуючись ст. ст. 370, 373- 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
За ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2020 року більш суворим покаранням за даним вироком і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1