Справа № 761/2967/20
Провадження № 1-кс/761/2287/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» на постанову слідчого першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_4 від 28.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» на постанову слідчого першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_4 від 28.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» /далі Підприємство/ адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме допиту ОСОБА_5 .
Скаргу мотивовано тим, що в провадженні слідчого Центрального апарату Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000595 від 18.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Генеральною прокуратурою України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 01.09.2018 по 01.01.2019 службові особи правоохоронних та судових органів Одеської області, а саме Головного управління національної поліції, прокуратури області, Головного територіального управління юстиції та Господарського суду Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в інтересах осіб які представляли Фермерське господарство «Кулевча» /далі Кулевча/ () з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи третіх осіб, сприяли заволодінню майном Підприємства, чим спричинили йому тяжкі наслідки на загальну суму 10 800 000 00 грн.
При цьому встановлено, що 13.09.2018 між Підприємством та Кулевчею укладено Договір поставки № ОР-14820 рапсу 1-го класу, врожаю 2018 року на загальну суму 13 500 000 грн.
Відповідно до умов Договору поставки Кулевча прийняло на себе зобов`язання поставити ріпак в кількості 1 000 тон, а Підприємство зобов`язалося прийняти вказаний товар та сплатити його вартість в сумі 13 500 000 грн. Ріпак в кількості 1000 тон, знаходився на зберіганні ПрАТ «Кулевчанський Комбінат хлібопродуктів» () /далі КХП/.
На виконання умов вказаного Договору, 14.09.18 Кулевча здійснило поставку ріпаку у власність Підприємства. Поставка відбулась шляхом:
- надання Кулевчею на КХП заявки на переоформлення ріпаку у власність Підприємства, з анулюванням складської квитанції Кулевча на ріпак та видачі нової складської квитанції Підприємству,
- надання довіреності Кулевчі на отримання ріпаку зі зберігання з метою передачі у власність,
-підписання тристороннього акту приймання-передачі зерна (Кулевчею як постачальником, Підприємством як покупцем, КХП як зерновим складом).
14.09.2018 КХП виконало заявку Кулевча та переоформило ріпак в кількості 1 000 тон на Підприємство з виданою останньому складської квитанції на зерно №220 від 14.09.18.
При цьому, Кулевча надало Підприємству документи, які відповідно до п.11 Договору є умовою здійснення сплати 80% вартості товару - рахунок-фактуру №16/80 від 14.09.18 та видаткову накладну №ВН-16 від 14.09.18, якою визначено банківський рахунок Кулевча, на який Підприємству слід було перерахувати кошти, як оплату вартості поставленого товару.
17.09.2018 Підприємство здійснило оплату 80% вартості товару, а саме 10 800 000.00 грн. на банківський рахунок Кулевча, визначений в Договорі, рахунку-фактурі №16/80 від 14.09.18 та видатковій накладній №ВН-16 від 14.09.18, а саме р/р НОМЕР_1 в філії головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».
В подальшому, 19.09.2019, тобто після часткової оплати 80% загальної вартості ріпаку, Підприємство отримало від Кулевча лист за вих. №4-9/18 від 19.09.18, в якому повідомлялося, що Кулевча не отримувало від Підприємства жодних грошових коштів за поставлений ріпак.
Крім цього, ОСОБА_6 19.09.2018, тобто в перший день нібито прострочення оплати ріпаку та одночасно з подачею Підприємству вказаного вище листа-претензії, звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про накладення арешту на ріпак в кількості 1 000 тон, що був поставлений 14.09.2018 у власність Підприємства, у зв`язку з нібито несплатою його вартості, з передачею ріпаку на зберігання ОСОБА_6 .
Надалі, 20.09.2018, тобто на наступний день після подання заяви, ухвалою Господарського суду Одеської області у справі №916/2019/18 накладено арешт на належний Підприємству ріпак кількістю 1 000 тон, який зберігався у КХП, а 21.09.2018 державний виконавець у супроводі представника Кулевча з`явився на КХП для арешту та опечатування ріпаку.
Окрім цього, продовжуючи свою протиправну діяльність спрямовану на заволодіння майном Підприємства, службові особи Кулевча ініціювали перед ГУ НП в Одеській області кримінальне провадження №0000360, в рамках якого 23.11.18, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від у справі №520/18449/18 наклали арешт на належний Підприємству ріпак в кількості 1000 т.
Заперечуючи приналежність йому банківського рахунку, відкритого у філії головному управління по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», Кулевча ініціювало спір у справі №916/2087/18 про витребування ріпаку в кількості 1000 т з безпідставного володіння Підприємства та зобов`язання КХП вчинити дії. Рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2019 р. у вказаній справі №916/2087/19 оскаржено до апеляційного господарського суду та не набуло чинності.
Так, 24.12.2019 року адвокат ОСОБА_3 подавдо Центрального апарату Державного бюро розслідувань клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 220 КПК України.Вручення клопотання підтверджується проставленими на ньому штампом і датою отримання з вхідним номером 27981-19 від 24.12.2019.
У вказаному клопотанні порушується питання про повторний допит представника ОСОБА_7 , який ініціював укладення договору поставки №ОР-14820 від 13.09.18 та надав співробітникам Підприємства контактні дані «Ніни», що буде здійснювати супроводження укладення договору від імені Кулевчі. У клопотанні відзначено поверхневий характер первинного допиту ОСОБА_5 , який не дозволив з`ясувати всі обставини справи, наведено обґрунтування чому саме необхідно провести повторний допит, які саме питання слід поставити свідку тощо.
Проте, незважаючи на фактичну наявність підстав для проведення пропонованої слідчої (розшуковоі) дії, слідчим ОСОБА_4 , без належного обґрунтування прийнятого рішення, 28.12.2019 винесено постанову про відмову у задоволенні поданого клопотання. Вказану постанову Товариством отримано лише після особистої явки адвоката до слідчого.
Однак, Підприємство вважає, що постанова слідчого про відмову у задоволенні поданого клопотання від 24.12.2019 є необгрунтованою, такою, що суперечить нормам КПК України, а відтак підлягає скасуванню.
Адвокат ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомив.
Разом з тим, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 28 КПК України та ч. 2 ст. 306 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки і скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, яка подала скаргу.
Слідчий, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду скарги не звертався. У зв`язку із тим, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого.
Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги та долучені до неї документи, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги із скасуванням постанови слідчого від 26.09.2018 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого Центрального апарату Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000595 від 18.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Генеральною прокуратурою України.
24.12.2019 року адвокат ОСОБА_3 подавдо Центрального апарату Державного бюро розслідувань клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 220 КПК України.Вручення клопотання підтверджується проставленими на ньому штампом і датою отримання з вхідним номером 27981-19 від 24.12.2019.
У вказаному клопотанні порушується питання про повторний допит представника ОСОБА_7 , який ініціював укладення договору поставки №ОР-14820 від 13.09.18 та надав співробітникам Підприємства контактні дані «Ніни», що буде здійснювати супроводження укладення договору від імені Кулевчі. У клопотанні відзначено поверхневий характер первинного допиту ОСОБА_5 , який не дозволив з`ясувати всі обставини справи, наведено обґрунтування чому саме необхідно провести повторний допит, які саме питання слід поставити свідку тощо.
28.12.2019 року слідчим першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_4 відмовлено адвокату ОСОБА_3 в інтересах підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» у задоволенні вказаного клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування встановлюються обставини, які свідчать про те, що в період з 01.09.2018 по 01.01.2019 службові особи правоохоронних та судових органів Одеської області, а саме Головного управління національної поліції, прокуратури області, Головного територіального управління юстиції та Господарського суду Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в інтересах осіб які представляли Фермерське господарство «Кулевча» (код ЄДРПОУ-37232251), з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи третіх осіб, сприяли заволодінню майном Підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» (код ЄДРПОУ-23393195), чим спричинили тяжкі наслідки зазначеному підприємству у вигляді збитків на загальну суму 10 800 000 грн.

Отже, доказуванню у даному кримінальному провадженні підлягають факти можливих протиправних дій саме співробітників правоохоронних та судових органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування на даний час не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження №0000595 від 18.03.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку з чим підстав для його допиту у органу досудового розслідування немає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови старшим слідчим ОСОБА_4 вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виконано.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , слідчим залишено поза увагою доводи адвоката ОСОБА_3 , викладені ним в клопотанні від 24.12.2019 року стосовно допиту ОСОБА_5 , а також у скарзі.

Врахо вуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого, невідповідність її вимогам ст.ст. 91,92, 93, 94 КПК України, що має наслідком її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 220, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкорагрікалчер Україна»-задовольнити.

Постанову слідчого першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань ДБР ОСОБА_4 від 28.12.2019 про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого підприємства з іноземними інвестиціями «ГленкорАгрікалчер Україна» адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме допиту ОСОБА_5 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1