Справа № 306/265/20
Провадження № 1-кп/306/99/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої- ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпіла - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Свалява кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 08 січня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Поляна, Свалявського району, Закарпатської області зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , розлученої, українки, громадянки України, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, 07 січня 2020 о 12 годині 04 хвилин за допомогою банкомату відділення «ПриватБанку», що розташоване за адресою: с. Поляна, вул. Духновича, 63, Свалявського району, Закарпатської області, шляхом використання банківської картки «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яку попередньо знайшла 05 січня 2020 близько 13 години 00 хвилин, на вулиці, неподалік від місця свого проживання та яка належить на праві власності потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_3 та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_4 , знаючи пін-код від вищевказаної банківської картки, маючи прямий умисел, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужими грошовими коштами і обернення їх свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, таємно заволоділа чужими грошовими коштами та скориставшись електронною послугою «Поповнення мобільного» поповнила свій мобільний телефон НОМЕР_2 на суму у розмірі 204,00 (двісті чотири) гривні.
У подальшому, з метою продовження свого єдиного умислу на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки для виплат «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , за допомогою банкомату відділення «ПриватБанку», що розташоване за адресою: с. Поляна, вул. Духновича, 63, Свалявського району, Закарпатської області, скориставшись електронною послугою «Зняття готівки», 07 січня 2020 у період часу з 12 години 20 хвилини по 12 години 21 хвилину, знаючи пін-код доступу до картки та бачивши доступний баланс, маючи прямий умисел, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами і обернення їх свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, таємно заволоділа чужими грошовими коштами на загальну суму 2000,00 (дві тисячі) гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , 05 січня 2020 близько 13 години 00 хвилин, знаходячись неподалік від свого фактичного місця проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 знайшла картку «Приват Банку» № НОМЕР_1 , яка на праві власності потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_3 та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_4 , внаслідок чого умисно незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, з корисливих мотивів, привласнила офіційний документ, втрата якого істотно ускладнила реалізацію ОСОБА_6 своїх прав, свобод та законних інтересів, а саме банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .
У відповідності Закону України від 2 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону від 2 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в України», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 жовтня 1998 року і ст. 200 КК України платіжні банківські картки є електронним платіжним документам.
У відповідності до ст. 1 Закону від 2 жовтня 1992 року «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 закону від 5 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону від 7 грудня 2000 року «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Згідно п. 1.4 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 спеціальним платіжним засобом разом із іншими визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої її держатель, здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом банком, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних засобів, тобто проводить операції з її випуском.
Таким чином ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2204,00 ( дві тисячі двісті чотири) гривні.
Отже, органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто, привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
У судовому засіданні сторонами заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної 23 червня 2020 року між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000010 від 08.01.2020 року ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України.
Згідно з умовами вказаної угоди про примирення ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення в обвинувальному акті; після постановлення судом вироку сплатити в обов`язковому порядку обумовлений в угоді штраф в повному обсязі.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень) та за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень). Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень) На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно до положень ст. ст. 471, 473, ч. ч. 5-7 ст. 474 КПК України.
Обвинувачена та потерпіла у судовому засіданні заявили, що розуміють суть угоди, яка укладається між ними.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, розкаялася у вчиненому та просила затвердити угоду про примирення.
Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди про примирення їй цілком зрозумілі, обмеження щодо оскарження вироку на підставі угоди про примирення відомі.
Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про примирення.
Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, передбачені ст. 473 КПК України, судом роз`яснено потерпілій та обвинуваченій. Обвинувачена та потерпіла у судовому засіданні заявили, що наслідки, передбачені положеннями ст. 473 КПК України, їм повністю зрозумілі.
У судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди про примирення від 23 червня 2020 року, і, вважає, що така не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Умови укладеної та підписаної угоди про примирення від 23 червня 2020 року не суперечать вимогам КПК України і вимогам КК України, зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодження між сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України , які згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків відповідно.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в межах даного розгляду, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст.469 КПК України.
При призначенні покарання суд враховує пом`якшуючі провину обставини обвинуваченої щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, сторони угоди розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Кримінальним правопорушенням заподіяно шкоду потерпілій ОСОБА_6 , яка скористалася своїм правом на примирення, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.
За таких обставин, суд вважає, що угода про примирення від 23 червня 2020 року, укладена та підписана між потерпілою та обвинуваченою, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку укладення угоди, добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 , в зв`язку з чим угоду про примирення слід затвердити, та ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні проступків, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, що відповідає санкції за ч.1 ст. 357 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 гривень) та за ч.1 ст. 185 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень). Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченій слід призначити остаточне покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: оптичний диск сірого кольору з написами, які читаються так: «Ridata» нижче 16Х DVEH-R, Data 4/7 GB, 120 MIN, що був наданий для огляду 16 січня 2020 потерпілою ОСОБА_6 ; оптичний диск, на якому зафіксовані фотоматеріали з банкомату, що розташований за адресою: с. Поляна, вул. Духновича, 63. Свалявського району, - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 469, 370, 371, 473, 474 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2020 року, укладену між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000010 від 08 січня 2020 року ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 коп..
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 коп.;
На підставі ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 коп.
Речовий доказ: оптичний диск сірого кольору з написами, які читаються так: «Ridata» нижче 16Х DVEH-R, Data 4/7 GB, 120 MIN, що був наданий для огляду 16 січня 2020 потерпілою ОСОБА_6 ; оптичний диск, на якому зафіксовані фотоматеріали з банкомату, що розташований за адресою: с. Поляна, вул. Духновича, 63. Свалявського району, залишити у матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Свалявського районного суду
Закарпатської області ОСОБА_1