Справа № 554/5896/20
Дата документу 16.07.2020
В И Р О К
Іменем України

16 липня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0001139 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Данилова РФ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин встановлених судом

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

21 травня 2020 року, в обідній час, ОСОБА_6 в порушення положень Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17 червня 1992 року «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», через відділення № 30 ТОВ «Нова пошта», що по вул. Станіславського, 14/2 в м. Полтаві, діючи умисно, шляхом відправлення вантажу за номером експрес накладної № 3518, збув ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу багет ніж мод. 90/05 до 7,92 мм магазинного карабіна системи Маузера, зразка 1898 року (Німеччина), який згідно висновку експерта № 1251 від 4 червня 2020 року відноситься до категорії холодної зброї колюче ріжучої дії, виготовлений промисловим способом.

Кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового розслідування

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані як збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто за ч. 3 ст. 185 КК України.

Позиції сторін

Під час досудового розслідування 30 червня 2020 року між прокурором, обвинуваченим та захисником обвинуваченого була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому вона підлягає затвердженню.

Мотиви суду

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесений до тяжких.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, відповідно до якої:

1) він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим, його захисником та прокурором.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальних витрат по матеріалах кримінального провадження немає.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 та 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Угоду від 30 червня 2020 року по кримінальному провадженню № 0001139 про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисниками та прокурором, - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речовий доказ предмет зовні схожий на автомат ППШ, який визнаний таким відповідно до постанови слідчого від 29 травня 2020 року, - повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через районний суд обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1